Справа № 144/545/26
Провадження № 1-кп/144/82/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 року с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026025110000011 від 10.04.2026 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Байрам Алі Марийської області, Туркменістан, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, пенсіонера, раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України, - 
в с т а н о в и в :

08.04.2026 близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , прийшов до житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_4 разом із своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для вирішення конфліктної ситуації із останньою, стосовно взаємовідносин між останньою та його онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перебуваючи у веранді житлового будинку за вказаною адресою, ОСОБА_3 розпочав розмову із ОСОБА_5 , під час якої між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою завдати фізичного болю, підійшов до неповнолітньої ОСОБА_5 та наніс останній один удар долонею правої руки в ліву ділянку обличчя, спричинивши їй фізичний біль, не завдавши при цьому тілесних ушкоджень 
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, тобто вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. 
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються обвинуваченим та його захисником – адвокатом ОСОБА_7 , що слідує з їхніх заяв, долучених до обвинувального акту. Крім того, зазначені обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акту доказами, зміст та перелік яких не наводиться в силу ч. 2 ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, потерпіла, її законний представник, а також обвинувачений та його захисник проти такого порядку розгляду обвинувального акту не заперечують, при цьому ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння. Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акту та виклику учасників кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його умисні дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень .
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. 
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується статтями 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер, обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком проти здоров`я людини, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. 
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Судом враховано вік і стан здоров`я ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря - психіатра та лікаря – нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
З огляду на наведене, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який свою вину визнав, відсутність тяжких наслідків, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 достатнім буде найм`якше покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 126 КК України, а тому призначає його у виді штрафу.
На переконання суду, саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Даних про процесуальні витрати та речові докази матеріали кримінального провадження не містять.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
Зважаючи на призначене покарання та поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК України, суд –

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: