ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/11978/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач 2), в якому просить визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 14 жовтня 2025 року та рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 08 вересня 2025 року за №032750005956 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон №1788-XII) із дати первісного звернення за призначенням пенсії 08 вересня 2025 року.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 01 вересня 2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ГУ ПФУ у Волинській області, за місцем проживання) із заявою про призначення пенсії за вислугу років. 08 вересня 2025 року рішенням ГУ ПФУ в Харківській області №032750005956 позивачу було відмовлено у призначені пенсії за вислугу років, оскільки станом на 11 жовтня 2017 року відсутній спеціальний стаж роботи, який має становити 26 років 06 місяців. Крім того, у рішенні зазначено, що не зараховано до страхового стажу період навчання у вищому учбовому закладі з 01 вересня 1990 року по 17 червня 2025 року. 07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років та подала уточнюючу довідку про періоди та форму навчання. Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 14 жовтня 2025 року №032750005956 відмовлено у призначені пенсії за вислугу років, оскільки станом на 11 жовтня 2017 року у позивача відсутній спеціальний стаж роботи – 26 років 06 місяців.
Із такими рішенням позивач не погоджується та зазначила, що на день звернення за призначенням пенсії у неї наявний спеціальний стаж 32 роки 2 дні, що відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень пункту «е» статті 55 Закону 55 №1788-XII в редакції до внесення змін внесеними Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі – Закон №213-VIII), Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі – Закон №911-VIII). Також зауважила, що Рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII та Законом №911-VIII.
З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позов ГУ ПФУ в Одеській області позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.34-36). В обґрунтування цієї позиції вказав, що 01 вересня 2025 року та 07 жовтня 2025 року до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії за вислугою років відповідно до статті 55 Закону №1788-XII. Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №032750005956 від 14 жовтня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку відсутністю необхідного спеціального стажу - 26 років 6 місяців. Так, право на пенсію за вислугу років мають особи після досягнення віку встановленого статтею 55 Закону №1788-XII, та які станом на 11 жовтня 2017 року мають необхідний стаж роботи за спеціальністю не менше 26 років 06 місяців. Тобто, після 11 жовтня 2017 року не зараховується до спеціального стажу період роботи за спеціальністю, що дає право на пенсію за вислугу років. Страховий стаж позивача складає 35 років 01 день. Стаж роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років станом на 11 жовтня 2017 року становить 24 роки 01 місяць 03 дні. До загального страхового стажу зараховано не весь період навчання з 01 вересня 1990 року по 08 вересня 1993 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 24 червня 1995 року, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 09 вересня 1993 року та довідкою від 26 серпня 2025 року №249/01-12 (зараховано до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1990 року по 08 вересня 1993 року). За наданими документами до спеціального стажу зараховано всі періоди роботи. Відповідач 2 вважає, що його рішення є законним та підстави для його скасування відсутні.
Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву також позов не визнав (а.с.90-91), зазначивши, що рішенням від 08 вересня 2025 року №032750005956 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з тим, що відсутня необхідна кількість спеціального стажу роботи. За результатами розгляду документів, доданих до заяви позивача:- вислуга років складає 24 роки 01 місяць 03 дні; до загального страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1990 року по 17 червня 1995 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 24 червня 1995 року, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 09 вересня 1993 року та довідкою від 26 серпня 2025 року №249/01-12. Позивачу запропоновано надати уточнюючу довідку про періоди та форму навчання на підставі первинних документів. Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII, на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, незалежно від віку, та за наявності спеціального стажу роботи за переліком посад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів №909 від 04 листопада 1993 року, станом на 11 жовтня 2017 року – не менше 26 років 6 місяців. ГУ ПФУ в Харківській області вважає, що ним правомірно та на законних підставах винесено рішення від 08 вересня 2025 року №032750005956 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили. 
Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті, суд встановив такі обставини.
01 вересня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років (а.с.61-62).
Після реєстрації заяви працівниками ГУ ПФУ у Волинській області та формування електронної пенсійної справи заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Харківській області з прийняттям рішення від 08 вересня 2025 року №032750005956 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років з тих підстав, що у ОСОБА_1 відсутня необхідна кількість спеціального стажу (а.с.15-16).
У рішенні вказано, що відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV) особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій»(11 жовтня 2017 року) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, незалежно від віку, та за наявності спеціального стажу роботи за переліком посад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів №909 від 04 листопада 1993 року, станом на 11 жовтня 2017 року – не менше 26 років 6 місяців. Вік позивача на день звернення – 52 роки 10 місяців. Загальний страховий стаж складає 31 рік 11 місяців 23 дні. За доданими документами вислуга років складає 24 роки 01 місяць 03 дні. До загального страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1990 року по 17 червня 1995 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 24 червня 1995 року, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 09 вересня 1993 року та довідкою від 26 серпня 2025 року №249/01-12. Необхідно надати уточнюючу довідку про періоди та форму навчання на підставі первинних документів Право на пенсійну виплату матиме з 18 жовтня 2035 року.
07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася до територіального відділення Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а.с.71-72).
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 14 жовтня 2025 року №032750005956 (а.с.17) відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відсутній необхідний спеціальний стаж роботи 26 років 06 місяців (станом на 01 жовтня 2017 року).
Зі змісту вказаного рішення слідує, що вік заявниці 52 роки 11 місяців; страховий стаж становить 35 років 01 день; спеціальний стаж роботи (станом на 11 жовтня 2017 року) становить 24 років 01 місяць 03 дні; за наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди; за наданими документами до спеціального стажу зараховано всі періоди. Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи. Право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, закладів охорони здоров`я незалежно від віку, за наявності вислуги років у період: на 01 квітня 2015 року – не менше 25 років; на 01 січня 2016 року – не менше 25 років 6 місяців; на 11 жовтня 2017 року – не менше 26 років 6 місяців.
Позивач не погоджується з такими рішеннями суб`єктів владних повноважень, вважає їх протиправними, а тому звернулася до суду з цим позовом. 
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом №1788-XII та Законом №1058-IV, іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами) у сфері пенсійного забезпечення.
Статтею 2 Закону №1788-XII встановлено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно зі статтею 51 Закону №1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. 
Пунктом «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній до 01 квітня 2015 року) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Надалі Законом №213-VIII (набрав чинності 01 квітня 2015 року) було підвищено, зокрема, спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію за вислугу років для категорій працівників. Зокрема, пункт «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ було викладено в іншій редакції, згідно з якою право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Законом №911-VIII до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ внесено зміни та в абзаці першому слова «незалежно від віку» замінено словами та цифрами «після досягнення 55 років і»; доповнено абзацами дванадцятим - двадцять п`ятим, згідно з якими до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.
Таким чином, Законом №911-VIII встановлено раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян - 55 років при наявному спеціальному стажі діяльності не менше 25 років.
Рішенням Конституційного Суду від 04 червня 2019 року №2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законами №213-VIII та №911-VIII.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що зі змісту положень Закону №1788-ХІІ випливає, що стан здоров`я усіх працівників, зайнятих на роботах, визначених пунктом «а» статті 54, пунктами «а», «б», «в», «г», «д», «е», «є», «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, через певний проміжок часу погіршується, у зв`язку з чим вони втрачають свою професійну працездатність або придатність до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Положення Закону №1788-ХІІ щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави.
Конституційний Суд України виснував, що втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років.
Згідно з пунктом 2 Рішення №2-р/2019 положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законами №213-VIII та №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Отже, починаючи з 04 червня 2019 року положення пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ діють в первісній редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VIII та Законом №911-VIII, яка передбачає, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі – Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.44-48) ОСОБА_1 у період з 09 вересня 1993 року по 17 вересня 2001 року працювала на посаді вчителя української мови та літератури Самійличівської неповної середньої школи; з 17 вересня 2001 року по 31 серпня 2025 року працювала на посаді вчителя української мови та літератури Згоранського ліцею Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області.
Тут же містяться записи про те, що 26 лютого 2010 року Загальноосвітню школу І-ІІІ ступеня с. Згорани перейменовано на Згоранську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Любомльської районної ради Волинської області; 26 грудня 2020 року - Згоранська загальноосвітняю школа І-ІІІ ступенів Любомльської районної ради Волинської області перейменована на Згоранський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області; 22 грудня 2021 року Згоранський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області перейменований на Згоранський ліцей Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області.
Працевлаштування позивача у вказані періоди також підтверджується довідками від 26 серпня 2026 року №249/01-12 (а.с.51), від 01 вересня 2025 року 76 (а.с.52), а довідки від 26 серпня 2026 року №248/01-12 (а.с.49), від 28 серпня 2025 року №74 (а.с.50) містять інформацію про перейменування та реорганізацію закладів освіти.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі – Перелік №909).
Розділ 1 «Освіта» Переліку №909 включає наступні заклади і установи та посади: загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи: учителі, логопеди, військові загальноосвітні вчителі логопеди, навчальні заклади, музичні і вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Відповідно до примітки 2 до названого Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від відомчої належності закладів і установ.
В спірних рішеннях від 08 вересня 2025 року за №032750005956, від 14 жовтня 2025 року №032750005956 про відмову у призначенні пенсії зазначено, що стаж позивача, який дає право на вислугу років, станом на 11 жовтня 2017 року становить 24 років 1 місяці 3 дні. Тобто, такий стаж враховано тільки по 11 жовтня 2017 року.
В контексті висновків спірних рішень суд зазначає, що 03 жовтня 2017 року було прийнято Закон України №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі – Закон №2148-VIII), яким з 11 жовтня 2017 року розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV доповнено пунктом 2-1.
Згідно з пунктом 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Також Законом №2148-VІІІ були внесені зміни до пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-XII, після внесених яких вказаний пункт викладений у такій редакції: «До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».
Отже, була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №2-р/2019 з одного боку, та Законом №1058-ІV з іншого в частині обмеження права на пільговий стаж, здобутий після 11 жовтня 2017 року.
Між тим принцип юридичної визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності норм права, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2017 року №2-р/2017).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року у зразковій справі №360/3611/20 не погоджується з тим, що положення Закону №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом №2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону №1788-ХІІ всі інші положення, чого зроблено не було.
Тобто, застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2023 року у справі №240/24/21 також вказав, що обмежуючи пунктом 2.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV врахування спеціального стажу, здобутого після 11 жовтня 2017 року для набуття права на призначення пенсії за вислугою років, є порушенням принципу юридичної визначеності та верховенства права.
Таким чином, робота позивача з 11 жовтня 2017 року по 31 серпня 2025 року має бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до норм пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ та Рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2-р/2019.
Відтак, на час звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років (01 вересня 2025 року) позивач має спеціальний стаж більше ніж 25 років: 24 років 1 місяць 3 дні станом на 11 жовтня 2017 року (зарахований відповідачами) та понад 7 років після 11 жовтня 2017 року. 
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 08 вересня 2025 року за №032750005956, рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 14 жовтня 2025 року №032750005956 ОСОБА_1 протиправно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з мотивів відсутності необхідного спеціального стажу, який враховано тільки по 11 жовтня 2017 року. При цьому суд зазначає, що питання зарахування до страхового стажу періоду навчання фактично не є спірним. Період навчання, не врахований ГУ ПФУ в Харківській області, через накладення з записами трудової книжки НОМЕР_2 , у подальшому був зарахований ГУ ПФУ в Одеській області (з 01 вересня 1990 року по 08 вересня 1993 року) на підставі архівної довідки від 30 вересня 2025 року №03-25/01/0380 (а.с.68-69, 85). 
З огляду на встановлені у справі обставини, норми чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та висновки Верховного Суду щодо їх застосування, суд вважає, що оскільки у ОСОБА_1 є необхідний спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років (з урахуванням періодів роботи після 11 жовтня 2017 року), а рішеннями ГУ ПФУ в Харківській області від 08 вересня 2025 року за №032750005956, ГУ ПФУ в Одеській області від 14 жовтня 2025 року №032750005956 їй безпідставно відмовлено у призначенні пенсії, то позов належить задовольнити у спосіб визнання протиправними та скасування зазначених рішень та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області призначити позивачу пенсію за вислугу років з 08 вересня 2025 року (за первинним зверненням, у межах заявлених позовних вимог).
Частиною першою статті 139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Звертаючись до суду, позивач сплатила судовий збір у сумі 1937,92 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 17 жовтня 2025 року №1.359414573.1, від 24 жовтня 2025 року №1.369459297.1 випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.4, 27, 28-29).
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1937,92 грн (по 968,96 грн з кожного).
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, місто Харків, Майдан Свободи, Держпром, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 14099344), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, будинок 83, ідентифікаційний код юридичної особи 20987385) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08 вересня 2026 року №032750005956, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14 жовтня 2025 року №032750005956.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 08 вересня 2025 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк