Справа № 462/9688/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:
головуючого-судді Колодяжного С.Ю.
з участю секретаря судового засідання Обертас Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, 

встановив:

ОСОБА_1 04.12.2025 року звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Залізничного районного суду м.Львова від 10.11.2025 року по справі №462/8849/25 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; та на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 року по справі №682/2837/18 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.11.2025 року Залізничним районним судом м.Львова видано судовий наказ №462/8849/25 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не менше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що загальна сума аліментів, які стягуються, значно перевищують встановлену законом частку, чим значно погіршують його матеріальний стан. У зв?язку з наведеним, просить зменшити розмір аліментів.
Ухвалою від 16.01.2026 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.
16.03.2026 року в порядку ст.200 ЦПК України судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 21.05.2026 року позивач не з`явився, хоча про дату, час і місце проведення такого був повідомлений належним чином, при цьому подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності за наявними у справі доказами, що є його правом, передбаченим ч. 3 ст. 211 ЦПК України. 
Відповідач ОСОБА_1 , яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду, в судове засідання не з`явилася, при цьому 13.03.2026 року подала суду заяву, в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглядати у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 , яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, відзиву, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила.
Дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність – достатності.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.01.2019 року розірвано в судовому порядку, та від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 року стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 29.05.2025 року розірвано в судовому порядку, та від спільного подружнього життя мають малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
10.11.2025 року Залізничним районним судом м.Львова винесено судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитини повноліття, щомісячно, починаючи з 07.11.2025 року (а.с.4). 
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.
Відповідно до ст.150, 180 СК України батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з ч.1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов?язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров?я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв?язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі №682/2454/22.
Як вбачається із матеріалів справи, на утримання дітей від першого та другого шлюбу позивач сплачує аліменти в загальному половину свого заробітку. При цьому слід зазначити, що обидві дитини позивача мають рівні права на утримання з боку батька, й відповідно позивач, як їх батько несе рівний перед дітьми обов?язок. 
Встановлені судом обставини вказують на зміну матеріального стану платника аліментів після врахування такого стану судом при винесенні рішення, а отже - на наявність підстав у позивача для зменшення розміру аліментів.
Виходячи із наведеного, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за доцільне зменшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дітей до 1/6 частки доходу (заробітку) щомісячно на кожну дитину, що відповідатиме інтересам дітей.
Згідно з п.23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 89, 133, 258, 263-265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Позов задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, визначений за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 року у справі №682/2837/18 про стягнення із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягувати із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів, визначений за судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова від 10.11.2025 року у справі №462/8849/25 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.11.2025 року.
Стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: Волинська область, Луцький район, с.Антонівка;
відповідачі – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Текст рішення складено 26.05.2026 року.

Суддя (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя: С.Ю. Колодяжний