ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2026 р. Справа№ 927/1236/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Яценко О.В.
суддів: Спаських Н.М. 
Горбасенка П.В. 

за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С. 

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 19.05.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп»
на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 (повний текст складено 25.03.2026)
у справі № 927/1236/25 (суддя - В.В. Моцьор)
за первісним позовом Державного підприємства «Агентство місцевих доріг Чернігівської області»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп»
про стягнення 869 857,20 грн.
та
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп»
до Державного підприємства «Агентство місцевих доріг Чернігівської області»
про зобов`язання виконати обов`язки за договором та стягнення 4 887 613,45 грн., 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 у справі № 927/1236/25, серед іншого:
- задоволено клопотання Державного підприємства «Агентство місцевих доріг Чернігівської області» про призначення судової будівельно-технічної експертизи;
- призначено у справі №927/1236/25 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (14017, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, буд. 25-А, код ЄДРПОУ 25955674);
- на вирішення експертизи поставлено наступні питання: 
1) Чи відповідає якість влаштованих шарів дорожнього одягу автомобільної дороги загального користування місцевого значення Добрянка - Дроздовиця -Кузничі за договором про закупівлю послуг за державні кошти від 19.09.2025 № 17, «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення О250542 Добрянка - Дроздовиця- Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)» вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва;
2) Чи була технологічна можливість у виконавця безумовно досягнути значення коефіцієнта ущільнення асфальтобетонної суміші, яке унормоване п 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво», під час влаштування вирівнювального шару із асфальтобетонної суміші при виконанні робіт за Договором про закупівлю послуг за державні кошти №17 від 19.09.2025, укладеного між ДП «Агентство місцевих доріг Чернігівської області» та ТОВ «ТРАНС ЛАЙН ГРУП» за предметом «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0250542 Добрянка - Дроздовиця - Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)» при наданні послуг згідно акту дефектів, затвердженого замовником, та кошторисної документації, розробленої згідно з затвердженим актом дефектів?
3) Чи унормовано чинними нормативно-технічними документами використання суміші ЩПС С-7 (фракції 0-40 мм) для влаштування вирівнювального шару дорожнього одягу по монолітному покриттю товщиною 6,0 см?;
- витрати на проведення експертизи покладено на Державне підприємство «Агентство місцевих доріг Чернігівської області»;
- провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 у справі № 927/1236/25 про призначення судової експертизи та зупинення провадження та передати матеріали справи № 927/1236/25 до Господарського суду Чернігівської області для продовження розгляду.
У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржувана ухвала:
- прийнята з порушенням судом норм процесуального права, оскільки не містить обґрунтованих мотивів її винесення, зокрема, в частині підстав задоволення клопотання, заміни експертної установи;
- судом першої інстанції не було надано належної і достатньої оцінки обставинам, які мають значення для правильного вирішення справи і розгляду клопотання;
- в ухвалі відсутні висновки, яких дійшов суд за результатами оцінки доказів і доводів сторін, та мотиви її прийняття;
- наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
- отже, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та за відсутності підстав для призначення такої експертизи, що призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про призначення експертизи та зупинення провадження у даній справі.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:
- спір між сторонами полягає фактично у (не) застосовності вимог пункту 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015 до надання послуг за спірним договором та нерелевантності Протоколу від 05.12.2025 №377/18, внаслідок чого замовником не підтверджено протягом 5 робочих днів належними документами невідповідну якість послуг, а за окремими актами наданих послуг, від прийняття яких замовник безпідставно відмовився (в межах зустрічного позову) - у (не) застосовності вимог щодо складання акту на приховані роботи та правомірності прийняття окремих фактично наданих послуг, визначених договірною ціною. Таким чином, встановлення відповідності якості влаштованих шарів дорожнього одягу автомобільної дороги вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва лежить і поза межами встановлення обставин, що мають значення для справи за зустрічним позовом, для встановлення яких були б необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. Клопотання позивача не пов`язане з предметом доказування по даній справі і направлене на затягування розгляду даної справи, а не на встановлення обставин, які мають значення по даній справі, потребують спеціальних знань;
- судом першої інстанції не було належним чином вивчено і досліджено обставини справи і доводи сторін щодо призначення експертизи або питань експертизи, що вбачається із оскаржуваної ухвали - судом не надано оцінку доводам і аргументам сторін, не враховано суть спору і обставини справи, не покладено результати такого вивчення і оцінки в обґрунтування оскаржуваної ухвали;
- відповідність якості влаштованих шарів дорожнього одягу вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва не є предметом спору і предметом доказування як за первісним, так і за зустрічним позовом. Так у первісному позові позивачем було заявлено претензії щодо коефіцієнта ущільнення асфальтобетонної суміші за результатами улаштування вирівнюючого шару, а не загальної відповідності «якості наданих послуг вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва», а в межах зустрічного - замовником додатково заявлені цілком конкретні претензії: невідповідність порядку надання послуг згідно зауважень у Загальному журналі виконання робіт, неможливість окремого прийняття послуг, ненадання актів прихованих робіт, а не загальної відповідності «якості наданих послуг вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва»;
- з огляду на вказані обставини в суді першої інстанції відповідач наголошував на необхідності конкретизації питань саме з урахуванням предмету спору і предмету доказування для забезпечення встановлення власне обставин, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, та пропонував суду питання, для їх врахування у випадку призначення експертизи за власною ініціативою. Водночас суд першої інстанції при визначенні питань вказане врахував не у повній мірі;
- оскаржувана ухвала не містить висновків і аргументів щодо суперечності або взаємовиключності доказів, наданих сторонами, не відображає того факту, що відповідачем були надані висновки експерта №10/12-2025 ЕД від 17.12.2025, № 5-11/25 від 24.11.2025), не вказано у якій саме галузі підлягають застосуванню спеціальні знання для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, не зазначено обґрунтувань що саме з певної галузі знань є необхідним експертиза при вирішенні відповідного спору, що потребує застосування саме спеціальних знань;
- позивачем у клопотанні не було наведено жодних аргументів і доказів поважності причин, з яких неможливо було надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, що було залишено судом поза увагою без належної оцінки;
- судом першої інстанції порушено порядок визначення експертної установи;
- судом першої інстанції порушено, визначений ч. 1 ст. 102 ГПК України, порядок зібрання матеріалів, необхідних експерту для проведення експертизи, так як жодної думки учасників щодо необхідних матеріалів для проведення експертизи не було ні заслухано, ні враховано, з одночасним долученням до матеріалів справи Протоколу випробувань продукції від 19.03.2026 №54/18 головного випробувального центру ДП «НІРІ», проти доручення якого до матеріалів справи відповідач заперечував.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 справа № 927/1236/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., Спаських Н.М., Горбасенко П.В.
З урахуванням того, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 витребувано матеріали справи № 927/1236/25 у Господарського суду Чернігівської області, а розгляд питання щодо подальшого руху апеляційної скарги відкладено до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали 16.04.2026 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026:
- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 у справі № 927/1236/25 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 ГПК України;
- надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.;
- попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп», що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дана апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню скаржнику.
21.04.2026 скаржник подав заяву про усунення недоліків, в додатках до вказаної заяви міститься платіжна інструкція № 533 від 20.04.2026 про сплату 2 422,40 грн., в призначенні платежу вказано: «Суд.зб.за апел.скарг.ТОВ «ТРАНС ЛАЙН ГРУП» на ухв.про зупин.пров.і призн.експ. від 24.03.26 по справі 927/1236/25, Північ. апел.господ.суд».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 у справі № 927/1236/25, ухвалено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, справу № 927/1236/25 призначено до розгляду на 19.05.2026 о 10:50 год. 
07.05.2026 до суду від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник проти задоволення апеляційної скарги заперечив, пославшись на те, що:
- як позивач за первісним позовом, так і позивач за зустрічним позовом у своїх доводах по суті спору наводять багато технічних моментів улаштування вирівнюючи шарів автомобільних доріг. Обидві сторони мають працівників, які володіють спеціальними технічними знаннями, однак ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції такими спеціальними знаннями не володіють, тому у справі № 927/1236/25 без висновку експерта об`єктивно встановити обставини справи та вирішити справедливо по суті даний спір є неможливим, тому призначення експертизи є об`єктивно необхідним та обґрунтованим;
- висновки експерта, які долучив до матеріалів справи скаржник, не містять відповіді на питання, поставлені перед експертом судом відповідно до оскаржуваної ухвали;
- суд першої інстанції врахував інтереси скаржника та включив до переліку питань питання № 2 та № 3 (у редакції ухвали), які фактично були запропоновані самим скаржником щодо технологічної можливості досягнення показників та використання сумішей ЩПС С-7. Це свідчить про дотримання судом принципів рівності та змагальності;
- позивач поставив питання призначення експертизи в межах підготовчого провадження, після отримання зустрічної позовної заяви, в якій скаржник ставить питання прийняття улаштування вирівнюючого шару дорожнього одягу не лише із асфальтобетонної суміші, а й основи із щебенево-піщаної суміші, що створило необхідність у додатковому доказуванні. До того ж, вжив заходів щодо отримання відповідного висновку експерта до подання клопотання про призначення експертизи судом та обґрунтував об`єктивні причини неможливості його отримання в межах законодавчо встановлених строків для розгляду справи. Суд першої інстанції належним чином оцінив ці обставини та визнав причини подання клопотання на цьому етапі поважними, що входить до дискреційних повноважень суду;
- визначення Чернігівського відділення КНДІСЕ є логічним та обґрунтованим, оскільки об`єкт дослідження (автомобільна дорога) знаходиться у Чернігівській області. Це забезпечує оперативність проведення огляду та зменшує витрати на пересування експертів. Твердження скаржника про «позасудове спілкування» та «упередженість» установи є лише припущеннями, оціночними судженнями, не підтвердженими жодними доказами. Попереднє з`ясування стороною технічних можливостей установи щодо проведення певного виду досліджень (наявність обладнання для аналізу кернів) є звичайною практикою підготовки до судового процесу та не свідчить про вплив на майбутній висновок експерта;
- зупинення провадження у справі на час проведення експертизи є обов`язковою процесуальною дією (п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України), оскільки подальший розгляд справи по суті неможливий до отримання висновку експерта, який є ключовим доказом у справі.
08.05.2026 представник відповідача за зустрічним позовом, а 13.05.2026 представник позивача за зустрічним позовом звернулись до суду з заявою про участь у судових засіданнях у справі № 927/1236/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 вказані заяви задоволені.
19.05.2026 представник відповідача за зустрічним позовом Борода А.В. звернувся до суду з заявою про участь у судовому засіданні у справі № 927/1236/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 вказану заяву задоволено.
Станом на 19.05.2026 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.
У судовому засіданні представники відповідача за первісним позовом апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити, представник позивача за первісним позовом проти задоволення апеляційної скарг заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Як встановлено вище, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 у справі № 927/1236/25, серед іншого:
- задоволено клопотання Державного підприємства «Агентство місцевих доріг Чернігівської області» про призначення судової будівельно-технічної експертизи;
- призначено у справі №927/1236/25 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (14017, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, буд. 25-А, код ЄДРПОУ 25955674);
- на вирішення експертизи поставлено наступні питання: 
1) Чи відповідає якість влаштованих шарів дорожнього одягу автомобільної дороги загального користування місцевого значення Добрянка - Дроздовиця -Кузничі за договором про закупівлю послуг за державні кошти від 19.09.2025 № 17, «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення О250542 Добрянка - Дроздовиця- Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)» вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва;
2) Чи була технологічна можливість у виконавця безумовно досягнути значення коефіцієнта ущільнення асфальтобетонної суміші, яке унормоване п 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво», під час влаштування вирівнювального шару із асфальтобетонної суміші при виконанні робіт за Договором про закупівлю послуг за державні кошти №17 від 19.09.2025, укладеного між ДП «Агентство місцевих доріг Чернігівської області» та ТОВ «ТРАНС ЛАЙН ГРУП» за предметом «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0250542 Добрянка - Дроздовиця - Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)» при наданні послуг згідно акту дефектів, затвердженого замовником, та кошторисної документації, розробленої згідно з затвердженим актом дефектів?
3) Чи унормовано чинними нормативно-технічними документами використання суміші ЩПС С-7 (фракції 0-40 мм) для влаштування вирівнювального шару дорожнього одягу по монолітному покриттю товщиною 6,0 см?;
- витрати на проведення експертизи покладено на Державне підприємство «Агентство місцевих доріг Чернігівської області»;
- провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Предметом первісного позову (а.с. 1-9 т. 1) є вимоги Державного підприємства «Агентство місцевих доріг Чернігівської області» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» (далі відповідач) про:
- зобов`язання відповідача за власний рахунок виправити неякісне надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення О250542 Добрянка - Дроздовиця - Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 у частині улаштування вирівнюючого шару дорожнього одягу із асфальтобетонної суміші, здійснене відповідачемв рамках виконання договору про закупівлю послуг за державні кошти від 19.09.2025 № 17 (далі Договір), а саме: досягти коефіцієнту ущільнення улаштованого вирівнюючого шару дорожнього одягу із асфальтобетонної суміші на зазанченій дорозі вимогам пункту 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина ІІ.Будівництво», який для щільного асфальтобетону з гарячих сумішей для вирівнюючого шару має складати 0,98;
- стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення за порушення строків надання послуг за Договором у сумі 31 519,85 грн. та штрафу за порушення умов зобов`язання щодо якості послуг у розмірі 838 337,35 грн.;
- розірвати Договір у зв`язку з істотним порушенням Договору відповідачем.
Позовні вимоги за первісним позовом мотивовані тим, на виконання умов Договору відповідачем було надано послуги з недотриманням умов Договору (недотримання або порушення чинних вимог нормативно-правових актів і нормативних документів України у галузі будівництва), що підтверджується документально - протоколом випробувань продукції від 05.12.2025 № 377/18, складеним головним випробувальним центром ДП «НІРІ», а саме невідповідність коефіцієнту ущільнення улаштованого вирівнюючого шару дорожнього одягу із асфальтобетонної суміші вимогам пункту 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015 (зі змінами) «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина ІІ. Будівництво», який для щільного асфальтобетону з гарячих сумішей для вирівнюючого шару має складати не менше ніж 0,98 (а складає 0,93, 0,95, 0,96, 0,97 у чотирьох з п`яти взятих зразків (кернів) згідно з випробуваннями).

Зустрічний позов (а.с. 146-158 т. 2) заявлено про:
- зобов`язання позивача виконати обов`язки за Договором в натурі, а саме: прийняти послуги на загальну суму 4 527 143,54 грн. (згідно Актів від 26.11.2025 (та повторно 02.12.2025) на суму 4 191 686,77 грн. та Актів від 22.12.2025 на суму 335 456,77 грн.);
- стягнення з позивача на користь відповідача 4 887 613,45 грн. за Договором, з яких: оплата за надані послуги надані послуги на загальну суму 4 527 143,54 грн. (згідно Актів від 26.11.2025 (та повторно 02.12.2025) на суму 4 191 686,77 грн. та Актів від 22.12.2025 на суму 335 456,77 грн.); сума неповернутого забезпечення Договору у вигляді завдатку у розмірі 315 198,48 грн.; пеня за прострочення оплати та 3% річних у розмірі 1% від загальної вартості порушених (невиконаних) Замовником зобов`язань - 45 271,43 грн.
Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані тим, що:
- на виконання спірного Договору відповідачем надано послуги;
- заперечуючи проти якості послуг позивач послався на порушення відповідачем ДСТУ Б В.2.7-319:2016 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Методи випробувань» в частині водонасичення (р. 14) та коефіцієнту ущільнення (р. 33) згідно з протоколом випробувань продукції ГВЦ ДП «НІРІ» від 05.12.2025 № 377/18;
- водночас такі твердження є безпідставними, оскільки:
1) результати випробування, засвідчені Протоколом випробувань продукції ГВЦ ДП «НІРІ» від 05.12.2025 № 377/18, містять неналежні результати, оскільки під час відбору зразків та проведення випробувань було порушено п. 4.2, 4.3., розділи 8, 14, 33 ДСТУ Б В.2.7-319:2016;
2) пункт 1.3. Договору не передбачає надання послуг згідно ДСТУ Б В.2.7-319:2016, а сам ДСТУ Б В.2.7-319:2016 взагалі не встановлює вимоги до якості послуг чи матеріалів;
3) ДСТУ Б В.2.7-319:2016 у п. 1.1. розділу «Сфера застосування» передбачає, що цей стандарт поширюється на асфальтобетонні суміші та асфальтобетон, асфальтобетонні суміші на основі дорожніх бітумів, модифікованих полімерами (далі - БМП), та асфальтобетон на основі БМП, щебенево-мастикові асфальтобетонні суміші та щебенево-мастиковий асфальтобетон на цих вяжучих, литі асфальтобетонні суміші та литий асфальтобетон, що використовують для влаштування верхніх та нижніх шарів покриття автомобільних доріг загального користування, аеродромів, мостів, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відомчих (технологічних) автомобільних доріг та автомобільних доріг на приватних територіях та встановлює методи їх випробувань. При цьому вирівнюючий шар дорожнього одягу із асфальтобетонної суміші не є верхнім або нижнім шаром покриття, оскільки не є конструктивним шаром.
4) випробування, засвідчені Протоколом випробувань продукції ГВЦ ДП «НІРІ» від 05.12.2025 № 377/18містять неналежні результати, оскільки під час відбору зразків та проведення випробувань було порушено п. 4.2, 4.3., розділи 8, 14, 33 ДСТУ Б В.2.7-319:2016

10.02.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі №927/1236/25 (а.с. 160-163 т. 4), яке обґрунтоване тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи та входять до предмета доказування, а саме встановлення відповідності якості влаштованих шарів дорожнього одягу автомобільної дороги загального користування місцевого значення Добрянка - Дроздовиця - Кузничі за Договором вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва, необхідні спеціальні знання у сфері будівництва, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Висновок експерта з питання відповідності якості послуг, наданих за Договором, має виняткове значення для вирішення справи № 927/1236/25 і без нього об`єктивна подальша оцінка обставин справи буде неможлива, навіть з урахуванням усієї сукупності доказів, вже наданих сторонами.
На вирішення експертизи позивач запропонував поставити наступне питання: 
- Чи відповідає якість влаштованих шарів дорожнього одягу автомобільної дороги загального користування місцевого значення Добрянка - Дроздовиця - Кузничі за договором про закупівлю послуг за державні кошти від 19.09.2025 № 17, «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення О250542 Добрянка - Дроздовиця- Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)» вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва?
16.02.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи по справі та зупинення провадження у справі (а.с. 205-208 т. 4), в яких відповідач зазначив, що:
- позивачем в обґрунтування відмови у прийнятті послуг та в основу доводів первісного позову покладено протокол від 05.12.2025 №377/18, який є нерелевантним та неналежним;
- з огляду на ненадання позивачем відповідного документального підтвердження неналежної якості наданих послуг у спосіб і строки, встановлені у Договорі, та зважаючи на належне виконання відповідачем послуг за Договором, відмова у прийнятті послуг є неналежною, що порушує права та інтереси відповідача, для захисту яких було подано зустрічну позовну заяву;
- спір між сторонами полягає фактично у (не) застосовності вимог пункту 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015 до надання послуг за Договором та нерелевантності Протоколу від 05.12.2025 №377/18, внаслідок чого позивачем не підтверджено протягом 5 робочих належними документами невідповідну якість послуг, а за окремими актами наданих послуг, від прийняття яких позивач безпідставно відмовився (в межах зустрічного позову) - у (не) застосовності вимог щодо складання акту на приховані роботи та правомірності прийняття окремих фактично наданих послуг, визначених Договірною ціною;
- отже встановлення відповідності якості влаштованих шарів дорожнього одягу автомобільної дороги вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва лежить і поза межами встановлення обставин, що мають значення для справи за зустрічним позовом, для встановлення яких були б необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право;
- ГПК України на учасників процесу покладається обов`язок спочатку самостійно вжити заходи для надання експертного висновку і лише у разі відсутності такої можливості, що також має бути підтверджено відповідними доказами, сторона звертається з клопотанням про призначення експертизи до суду. При цьому за змістом частини другої статті 99 ГПК України питання про задоволення клопотання про призначення експертизи не залежить від обґрунтованості підстав для проведення експертизи, якщо сторона не обґрунтовує та не доводить обставини, які перешкоджали самостійному наданню висновків експерта. Водночас, позивач жодним чином не обґрунтовує чому, якщо він вважає, що з питань зазначених в його клопотанні необхідні спеціальні знання, він не зміг замовити таку експертизу самостійно і надати такий висновок разом з відзивом на зустрічний позов.
26.02.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про врахування запропонованих питань у випадку призначення експертизи, в якому останній просить, у разі призначення експертизи по справі №927/1236/25, включити наступні питання до переліку тих, з яких буде проведена експертиза:
1) Чи передбачено чинними в Україні нормативно-технічними документами визначення показника коефіцієнта ущільнення асфальтобетонної суміші за результатами улаштування вирівнюючого шару дорожнього одягу в межах надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільної дороги (в рамках Договору за предметом «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0250542 Добрянка - Дроздовиця - Кузничі на ділянці км 26 + 700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)?
2) Чи передбачено умовами Договору за предметом «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0250542 Добрянка - Дроздовиця - Кузничі на ділянці км 26+700 - км 25+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)», вимоги до значення показника коефіцієнта ущільнення асфальтобетонної суміші за результатами улаштування вирівнюючого шару дорожнього одягу, які повинен досягнути відповідач?
3) Чи була технологічна можливість у відповідача безумовно досягнути значення коефіцієнта ущільнення асфальтобетонної суміші, яке унормоване п. 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво», під час влаштування вирівнювального шару із асфальтобетонної суміші при виконанні робіт за Договором за предметом «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0250542 Добрянка - Дроздовиця - Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)» при наданні послуг згідно акту дефектів, затвердженого позивачем, та кошторисної документації, розробленої згідно з затвердженим актом дефектів?
4) Чи унормовано чинними нормативно-технічними документами використання суміші ЩПС С-7 (фракції 0-40 мм) для влаштування вирівнюовального шару дорожнього одягу по монолітному покриттю товщиною 6,0 см?
5) Чи встановлено Договором за предметом «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0250542 Добрянка - Дроздовиця - Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)», вимоги до якісних показників вирівнювального шару з ЩПС С-7, зокрема, товщини вирівнювального шару, рівності та якості ущільнення, які повинен досягнути відповідач? Якщо так, то порушення відповідачем яких саме встановлених Договором вимог вбачається із зазначених позивачем зауважень у Загальному журналі виконання робіт?
02.03.2026 від позивача за первісним позовом надійшли заперечення на клопотання про врахування запропонованих питань у випадку призначення експертизи (а.с. 1-3 т. 5), в яких заявник просить відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки запропоновані відповідачем питання до експерта виходять за межі предмету доказування, спрямовані на розмивання предмету спору та затягування розгляду справи шляхом дослідження обставин, що лежать у площині юридичної оцінки документів.
За приписами ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
Згідно з ч. 1 ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначає підстави проведення експертизи.
Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. 
При цьому питання призначення судової експертизи повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Очевидне безпідставне призначення судової експертизи є порушенням наведених приписів, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом, встановленим законом, у розумний строк, тому у такому випадку перегляд цієї ухвали, з урахуванням взаємозв`язку правомірності зупинення провадження як наслідку призначення у справі судової експертизи, та її скасування є виправданим, а також таким, що ґрунтується на засадах верховенства права.
Таку правову позицію висловлено Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

За умовами п. 1.1 Договору відповідач прийняв на себе зобов`язання у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/ або з залученням субпідрядних організацій надати послуги: «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення О250542 Добрянка - Дроздовиця - Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)», відповідно до технічного завдання та інших умов цього договору в обумовлений цим Договором термін.
При зверненні до суду з первісним позовом позивач стверджує про неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині надання послуг належної якості, в свою чергу відповідач, звертаючись з зустрічним позовом, стверджує що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували надання відповідачем за Договором послуг неналежної якості.
Колегія суддів зазначає про те, що для вирішення по суті як первісного, так і зустрічного позовів, слід перевірити та встановити чи відповідають як твердження позивача, так і твердження відповідача дійсності, тобто, як вірно встановлено судом першої інстанції, з метою забезпечення всебічного і повного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності, слід вирішити питання відповідності якості влаштованих шарів дорожнього одягу автомобільної дороги загального користування місцевого значення Добрянка - Дроздовиця - Кузничі за Договором, «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення О250542 Добрянка - Дроздовиця- Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)» вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва.
Відповідь на вказане питання беззаперечно потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, жодною зі сторін не наданий висновок експерта з цих питань.
При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що відповідність якості влаштованих шарів дорожнього одягу вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва не є предметом спору і предметом доказування як за первісним, так і за зустрічним позовом, оскільки, як встановлено вище, для вирішення по суті як первісного, так і зустрічного позовів, слід вирішити питання відповідності якості влаштованих шарів дорожнього одягу автомобільної дороги загального користування місцевого значення Добрянка - Дроздовиця - Кузничі за Договором, «Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування місцевого значення О250542 Добрянка - Дроздовиця- Кузничі на ділянці км 26+700 - км 28+700 (код за ДК 021:2015 - 63710000-9 «Послуги з обслуговування наземних видів транспорту»)» вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва.
В свою чергу надані відповідачем висновки експерта №10/12-2025 ЕД від 17.12.2025 (а.с. 41-125 т. 2), № 5-11/25 від 24.11.2025 (а.с. 91-96 т. 1) відповіді на вказані питання не містять.

Посилання апелянта не те, що позивачем у клопотанні не було наведено жодних аргументів і доказів поважності причин, з яких неможливо було надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, спростовуються змістом поданого позивачем клопотання, у якому останній зазначає, що:
- він звертався до Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою про проведення судової будівельно-технічної експертизи, проте, згідно з проєктом договору, наданим експертною установою, вартість послуг перевищує порогові межі, встановлені чинним законодавством про публічні закупівлі, і позивач як державне підприємство відповідно до діючого законодавства для укладання відповідного договору має провести процедуру закупівлі. Водночас, якщо проведення експертизи буде здійснюватись на підставі ухвали суду, це дасть змогу позивачу укласти договір відповідно до винятків, передбачених п. 13 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів робіт і послуг для замовників, передбачених, Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178;
- строк проведення судової будівельно-технічної експертизи за інформацією експертної установи сягне кількох місяців, тому отримання висновку експерта позивачем в межах строку підготовчого провадження є неможливим, а можливість зупинення провадження у справі обумовлена призначенням експертизи судом, а не отриманням висновку експерта учасниками справи.
Щодо посилань апелянта на те, що судом першої інстанції порушено порядок визначення експертної установи, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
За змістом ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належать:
- науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України;
- науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України;
- експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.
У клопотанні про призначення експертизи позивач просив доручити проведення експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
У запереченнях проти задоволення клопотання позивача про призначення експертизи (а.с. 205-209 т. 4) та у клопотанні про врахування запропонованих питань у випадку призначення експертизи (а.с. 239-245 т. 4) відповідач окремо не заперечив проти доручення проведення експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що при виборі експертної установи (Чернігівське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України) суд першої інстанції виходив з того, що заперечень щодо вказаної експертної установи не заявлено.
З огляду на те, що Чернігівське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України відноситься до науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та на те, що за змістом ч. 3 ст. 99 ГПК України з урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно, доручення судом першої інстанції проведення експертизи Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України не є підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.
Також колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що судом першої інстанції порушено, визначений ч. 1 ст. 102 ГПК України, порядок зібрання матеріалів, необхідних експерту для проведення експертизи, так як жодної думки учасників щодо необхідних матеріалів для проведення експертизи не було ні заслухано, ні враховано, з одночасним долученням до матеріалів справи Протоколу випробувань продукції від 19.03.2026 №54/18 головного випробувального центру ДП «НІРІ» проти доручення якого до матеріалів справи відповідач заперечував.
Щодо вказаного колегія суддів зазначає, що учасники судового процесу не були позбавлені можливості долучити до матеріалів справи всі докази не підтвердження свої вимог та заперечень. 
Більш того, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що поновлення строку для подання як позивачу, так і відповідачу додаткових доказів та долучення таких доказів до матеріалів справи було оформлено протокольною ухвалою, яка, відповідно до приписів ч. 1 ст. 255 ГПК України, не віднесена до ухвал які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції можуть, а відтак, згідно з приписами ч. 3 ст. 255 ГПК України, відповідач не позбавлений права включити заперечення на таку ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з метою забезпечення об`єктивності і повноти дослідження всіх обставин справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а встановити відповідні обставини справи є неможливим без застосування знань спеціалістів у цих питаннях.
Вказаними вище висновками спростовуються доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп».
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується з ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 у справі № 927/1236/25, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.
Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» задоволенню не підлягає.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України), а витрати апелянта за подачу апеляційної скарги підлягають розподілу при вирішенні спору сторін по суті. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 у справі № 927/1236/25 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2026 у справі № 927/1236/25 залишити без змін.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 19.05.2026. 

Головуючий суддя О.В. Яценко 

Судді Н.М. Спаських

П.В. Горбасенко