ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/1875/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Каленюк Ж.В.,
за участю секретаря судового засідання Скопалюк Г.Д.,
представника позивача Супрунюка С.М.,
представника відповідача Загородньої Г.А.,
представника третьої особи Бачук В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, 

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 жовтня 2025 року №0328410705 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 454879,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що у магазині за адресою: АДРЕСА_1 (за місцем здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності) Головне управління ДПС у Хмельницькій області (далі – ГУ ДПС у Хмельницькій області) провело фактичну перевірку, за результатами якої встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі – Закон №265/95-ВР), а саме на початок проведення перевірки не надано документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходились у місці продажу, на загальну суму 454879,00 грн. На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2025 року №0328410705, яким відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР застосував штрафні санкції у сумі 454879,00 грн.
Позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням у цій частині. Заперечуючи висновки акта перевірки, позивач зазначив, що разом із запереченнями на акт перевірки повторно подав копії первинних документів та форму ведення обліку товарних запасів. Між тим ГУ ДПС у Хмельницькій області висновки акта фактичної перевірки залишило без змін. Позивач вважає, що розгляд заперечень був формальний і не містить належної оцінки доводам щодо місцезнаходження оригіналів документів у бухгалтерії та готовності їх надати, факту надання під час перевірки копій документів, а з огляду на тривалість перевірки викликає сумнів сума визначення вартості товарів у відомості залишків товарно-матеріальних цінностей.
Позивач стверджує, що належним чином веде облік товарних запасів згідно з Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2021 року №496 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2021 року за №1411/37033; далі – Порядок №496). На переконання позивача, у відповідача не було підстав для застосування санкцій за статтею 20 Закону №265/95-ВР, а висновок акта перевірки не ґрунтується на реальному стані обліку і є необґрунтованим.
З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – ГУ ДПС у Хмельницькій області; розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с.89).
Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.131-134). В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах інструментами для будівництва, ремонту, садово-паркової техніки, в тому числі технічно складними побутовими товарами, що підлягають гарантійному ремонту. У магазині в місті Деражня – за місцем діяльності позивача - ГУ ДПС у Хмельницькій області 24 вересня 2025 року провело фактичну перевірку зі складанням акта №19360/22-01/07-05/3097504810, від підписання якого особа, яка здійснювала розрахункові операції, відмовилась. Перевіркою встановлено порушення вимог пунктів 1, 2 та 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, що слугувало підставою прийняття ГУ ДПС у Волинській області (за місцем обліку позивача) податкового повідомлення-рішення від 31 жовтня 2025 року №0328410705.
Відповідач наголосив, що пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР в редакції, чинній з 01 січня 2022 року, встановлює обов`язок суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. При цьому такий суб`єкт зобов`язаний надати контролюючому органу на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу. За приписами Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку, в хронологічному порядку надходження та вибуття товарів та до початку реалізації. Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу до моменту вибуття останньої одиниці товару. Проте під час перевірки такі документи (у паперовій або електронній формі) щодо товарів, які знаходились у місці продажу на загальну суму 454879,00 грн, надані не були, що є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.
Відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення у частині, яка оскаржується, прийняте за наявності правових та фактичних підстав.
Третя особа у письмових поясненнях також вважає, що підстави для скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області відсутні (а.с.96-100, 190-191). Повідомлено, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена 24 вересня 2025 року на підставі наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 23 вересня 2025 року №3791-п у присутності продавця ОСОБА_2 , який отримав копію наказу, ознайомився із службовими посвідченнями та направленнями на проведення перевірки. Під час перевірки встановлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, адже суб`єктом господарювання не забезпечено наявність та надання на початок перевірки та до її завершення форми обліку (в паперовому або електронному вигляді), первинних документів на товари, які на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 454879,00 грн та перелік, ціна, кількість яких відображена у відомості зняття фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей (складена у присутності продавця за наявності відповідних цінників). Від підписання та отримання другого примірника акта фактичної перевірки продавець ОСОБА_2 відмовився, про що складено акт про відмову від підписання акта фактичної перевірки.
Третя особа заперечує твердження у позові про те, що під час перевірки були надані копії документів, які підтверджують облік та походження товарних запасів. Наполягає на тому, що до перевірки не були надані ні оригінали, ні копії документів про облік та походження товарів, що знаходяться в місці продажу, а у письмових поясненнях продавець ОСОБА_2 зазначив, що первинна документація знаходиться у місті Луцьку. Однак пунктами 10, 11 розділу ІІ Порядку №496 вимагається, щоб форма обліку та первинні документи на товари зберігались у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах. За відсутності оригіналів у місці продажу посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії первинних документів з подальшим пред`явленням (за потреби) оригіналів до закінчення перевірки.
Інші заяви по суті справи не надходили.
Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.183).
У судовому засіданні представники учасників справи підтримали висловлену у їхніх заявах по суті справи (позовній заяві, відзиві на позов, поясненні) позицію.
Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Волинській області з 30 серпня 2024 року; його видами діяльності є, зокрема, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний) (а.с.178).
На підставі наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 23 вересня 2025 року №3791-П «Про проведення фактичної перевірки» (а.с.106), направлень від 23 вересня 2025 року №6177 та №6178 (а.с.106 зворот, 107) головні державні інспектори ГУ ДПС у Хмельницькій області Лужецький О.В. та Мартинюк І.В. 24 вересня 2025 року провели фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 в господарській одиниці – магазині за адресою: АДРЕСА_1 .
За наслідками перевірки складено акт фактичної перевірки від 24 вересня 2025 року №19360/22-01/07-05/ НОМЕР_1 (а.с.106 зворот-109). За змістом акта перевірки (підпункт 2.2.20) з-поміж іншого виявлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації: на початок проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надав документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/ або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті); загальна вартість товарно-матеріальних цінностей, на які відсутні підтверджуючі документи, згідно з відомістю фактичних залишків запасів (товарно - матеріальних цінностей) становить 454879,00 грн (додаток 4 до акта перевірки).
За висновками перевірки встановлено порушення:
пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР (стосується непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та/або програмний реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи: не видано відповідного розрахункового документа на суму розрахункової операції о 12:13 24 вересня 2025 року при продажу набору викруток за ціною 1185,00 грн; видано документ, що імітує фіскальний касовий чек);
2) пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (щодо порушення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме не надання документів, які підтверджують облік та походження товарних запасів на суму 454879,00 грн).
Продавець ОСОБА_2 (особа, яка здійснювала розрахункову операцію) від ознайомлення з актом перевірки та отримання його другого примірника відмовився, про що складено акт відмови від підписання акта фактичної перевірки від 24 вересня 2025 року (а.с.142).
У зв`язку із відмовою отримувати акт перевірки другий примірник акта направлений позивачу поштою (а.с.8).
На акт перевірки ФОП ОСОБА_1 10 жовтня 2025 року подав письмові заперечення (а.с.9-10).
На підставі акта фактичної перевірки, з врахуванням висновку до заперечення на акт перевірки від 28 жовтня 2025 року (а.с.11) ГУ ДПС у Волинській області у зв`язку із порушенням ФОП ОСОБА_1 пунктів 1, 2 та 12 статті 3 Закону №265/95-ВР прийняло податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2025 року №0328410705, яким відповідно до пункту 1 статті 17 та статті 20 Закону №265/95-ВР застосовано штрафні санкції у сумі 1185,00 грн та у сумі 454879,00 грн відповідно (а.с.13, розрахунок штрафних санкцій на а.с.14).
Вказане рішення позивач оскаржував в адміністративному порядку (скарга від 18 листопада 2025 року) (а.с.18-20). Рішенням ДПС України від 27 вересня 2024 року №29289/6/99-00-06-01-03-06 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2025 року №0328410705 - без змін (а.с.15-17).
Позивач у цій справі оскаржує це податкове повідомлення-рішення виключно в частині застосування штрафних санкцій на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР (у зв`язку із виявленим порушенням пункту 12 статті 3 цього Закону).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 цього пункту).
За приписами пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
За змістом пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
Прийняттю спірного податкового повідомлення-рішення передувало проведення працівниками ГУ ДПС у Хмельницькій області фактичної перевірки в магазині, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . Перевірка проведена у присутності продавця ОСОБА_2 , який розписці засвідчив про пред`явлення йому державними інспекторами службових посвідчень та направлень на проведення перевірки від 23 вересня 2025 року №6177 та №6178 та вручення копії наказу про призначення фактичної перевірки від 23 вересня 2025 року №3791-П (а.с.106 зворот-107).
Перевіряючи доводи позову у межах позовних вимог по суті виявленого під час фактичної перевірки порушення, суд зазначає таке.
Розділ ІІ Закону №265/95-ВР врегульовує питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання та статті 3 визначено обов`язки суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до абзацу першого пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (в редакції Закону України від 30 листопада 2021 року №1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», далі – Закон №1914-IX) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Як указано в абзаці другому пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
У статті 2 Закону №265/95-ВР визначено, що термін «технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту» для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про захист прав споживачів». Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР встановлює обов`язок суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців - за виключенням перелічених в абзаці другому цієї норми осіб) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому якщо до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати (після викладення Законом №1914-IX положень Закону №265/95-ВР у новій редакції) такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.
Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування (підпункт 2.2.11 акта перевірки). Між тим він здійснює торгівлю інструментами для будівництва, ремонту, садово-паркової техніки, в тому числі технічно складними побутовими товарами, які підлягають гарантійному ремонту (пункт 2.2.20 акта перевірки). Ці обставини не є спірними.
Отже, на позивача поширюються вимоги пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Відповідальність суб`єктів господарювання за недотримання приписів пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР установлена у статті 20 цього Закону (зі змінами, внесеними Законом №1914-IX). Так до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Таким чином, за змістом наведених норм суб`єкт господарювання несе відповідальність за: 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Тобто, стаття 20 Закону №265/95-ВР передбачає два самостійних склади правопорушення, за які окремо або в сукупності може бути застосована штрафна санкція.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2025 року у справі №520/22949/24, від 16 жовтня 2025 року у справі №560/11395/24, від 21 січня 2026 року у справі №140/14221/24 та ін.
Суд наголошує, що фінансова санкція відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР у випадку позивача застосована у зв`язку із ненаданням під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку №496 він визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №496 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:
документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;
первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/ номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №496 встановлено, що форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.
Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів (пункт 4 розділу ІІ Порядку №496).
Пунктом 9 розділу ІІ Порядку №496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.
Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Порядку №496 форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.
Як регламентовано пунктом 11 розділу ІІ Порядку №496, форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що підставою для висновку про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР є зафіксований в пункті 2.2.20 акта перевірки факт не надання документів, які підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходилися у місці продажу загальною вартістю 454879,00 грн (згідно з відомістю фактичних залишків запасів).
Суд повторює, що форма обліку та первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті), на що вказує пункт 10 розділу ІІ Порядку №496.
До позовної заяви долучена роздруківка документа «Форма ведення обліку товарних запасів», до якого внесено інформацію про накладні за період з 17 лютого 2025 року по 04 жовтня 2025 року (а.с.83). Натомість в акті перевірки вказано, що ні в паперовій, ні в електронній формі форму обліку товарних запасів під час перевірки надано не було. Це не тільки не спростував, а й підтвердив представник позивача у судовому засіданні. Тобто, вже саме по собі не надання під час перевірки форми обліку товарних запасів у паперовій чи електронній формі свідчить про порушення порядку ведення обліку товарних запасів.
При цьому документи, які підтверджують походження товарних запасів (первинні документи), не замінюють форму обліку товарних запасів, а є її додатками.
Щодо тверджень у позовній заяві про те, що інспекторам під час перевірки були надані, але ними не були взяті до уваги копії первинних документів (оригінали знаходяться у місті Луцьку), то з цього суд робить висновок, що позивач не заперечує висловлену інспекторами пропозицію надати документи щодо обліку та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходилися у місці продажу.
Водночас у письмових поясненнях, наданих під час перевірки 24 вересня 2025 року, продавець ОСОБА_2 не підтвердив, що надав копії первинних документів, а прямо зазначив, що первинні документи знаходяться у місті Луцьку (а.с.142 зворот).
Отже, у справі відсутні докази того, що інспекторам під час перевірки були надані чи копії, чи оригінали документів, які підтверджують походження товарних запасів, які перебували на реалізації у магазині, а так само форму ведення обліку товарних запасів.
Також суд зауважує, що ПК України не встановлює, скільки часу має тривати фактична перевірки. Тож її тривалість залежить від конкретних обставин – якщо вирішено усі питання, задокументовано виявлені факти, оформлено акт, то посадові особи контролюючого органу самостійно визначають, чи можна перевірку завершувати.
За обставин цієї справи не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу, не дає підстав продовжувати проведення перевірки в інший день, адже факт не надання документів відбувся, тому контролюючому органу був лише необхідний час зняти залишки товарних запасів для визначення суми штрафної санкції.
Відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.
Отже, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей може проводитись під час перевірки.
Контролюючий орган, користуючись таким правом, під час фактичної перевірки у присутності продавця ОСОБА_2 здійснив зняття залишків товарно-матеріальних цінностей у магазині, що оформлено відомістю щодо залишків товарно-матеріальних цінностей за адресою: місто Деражня, майдан Привокзальний 9-1 (додаток 4 до акта перевірки) (а.с.110 зворот-112). У цьому додатку зазначено перелік товарів – 105 найменувань, що знаходились у місці продажу (господарському об`єкті), згідно з їх найменуваннями та цінами, вказаними у цінниках.
Суд відхиляє твердження позивача про те, що така відомість не складалася під час перевірки і викликає сумнів щодо переліку товарів та ціни, що вплинуло на розрахунок штрафної санкції. Представник позивача під час розгляду справи не заперечував, що номенклатура товару відповідає тій, продаж якої здійснює позивач. Сума товарних залишків, вказана в додатку 4 до акта перевірки, одночасно вказана у підпункті 2.2.20 акта перевірки. Не може залишитися поза увагою й та обставина, що особа, яка здійснювала розрахункові операції ( ОСОБА_2 ), свідомо відмовилася від отримання та підписання акта перевірки.
Суд вважає, що якщо посадові особи контролюючого органу допускають якісь порушення, то розсудливим було б не просто ознайомитися із актом перевірки, а прямо вказати про це в акті. У разі, коли суб`єкт господарювання або його представник таким правом нехтують, то самі їхні твердження під час розгляду справи не можуть сприйматися як обґрунтовані аргументи та розцінюватися як доведені факти, адже належних та допустимих доказів на підтвердження цих висловлювань нема (суду не надано).
Таким чином, оскільки пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР визначає момент обов`язку - документи мають бути в наявності на початок перевірки, а стаття 20 визначає момент фіксації порушення - якщо документів не надано під час перевірки, то за приписами статті 20 цього Закону накладається штраф, та у цьому логіка законодавця щодо встановлення відповідальності за не надання під час перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), є простою і зрозумілою. Надання контролюючому органу документів пізніше (після завершення перевірки) не може бути способом уникнення від відповідальності, бо в іншому випадку нівелюються приписи Порядку №496. Тому надані позивачем після завершення перевірки документи (до заперечення на акт перевірки чи до скарги), як-от форма обліку доходів та витрат та накладні на товар (долучені до позовної заяви), не можуть підтверджувати ту обставину, що облік товарів у місці продажу (господарському об`єкті) вівся на час проведення перевірки відповідно до правил, установлених Порядком №496.
На переконання суду, встановлені у справі обставини у межах доводів сторін та наданих суду доказів не дають підстав для висновку про неправомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 31 жовтня 2025 року №0328410705 (в частині, яка оскаржується), а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.
Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Хмельницькій області (29000, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Пилипчука, будинок 17, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44070171) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повний текст рішення складено 15 травня 2025 року