Справа № 457/825/26
провадження №2/457/326/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 червня 2026 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді Грицьківа В.Т.
з участю секретаря Ринди О.О.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Трускавцi цивiльну справу за позовом ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №760083 від 09.08.2024 в розмірі 20230,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.08.2024р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 760083від 09.08.2024р. Договір був підписаний 09.08.2024р. шляхом введення одноразового ідентифікатора v18450 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет, кредитні кошти були відправлені Відповідачу на картковий рахунок Позичальника, відкритий до платіжної картки НОМЕР_1 .
10.07.2025р. ТОВ «ФК «АБЕКОР» на підставі Договору факторингу №10072025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Отже, до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором.
Ухвалою суду від 18.05.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав, відсутні і його заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.08.2024р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 760083 від 09.08.2024р.
На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ФК «АБЕКОР» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п. 1.3 Договору строк кредиту 53 календарних днів з кінцевим терміном повернення до 30.09.2024р. (включно). 
Згідно п.1.2. Договору сума кредиту складає 15000,00 грн. 
Відповідно до п. 1.1.1Договору Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п.п. 1.4.1- 1.5. розмір процентної ставки є фіксованим і складає 1,49 % (один цілий і 49 сотих) в день.
Періодичність платежів зі сплати процентів – перший платіж через 30 днів, другий – через 50 днів.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору, ТОВ «ФК «АБЕКОР» надало кредит шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано у Особистому кабінеті у якості Основної платіжної картки.
Згідно з п. 2.1.1 Договору, сума кредиту (його частина) перераховується Кредитором протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору.
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ФК «АБЕКОР» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 15000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ».
У відповідності до п.1.1. Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Кредитора, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Сайт. Електронна Ідентифікація Позичальника в ІКС Кредитора здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом Позичальника та направлений Кредитором на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний при вході (під час обслуговування у Кредитора). При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Сайту/ІКС Кредитора.
Також, як зазначено у пункті 9.2. Договору, підписуючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит Кредитора, що розміщені на Сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Як зазначено пунктом 10.1 Договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Кредитора електронним підписом, в Особистий кабінет Позичальника для ознайомлення та підписання. Договір був підписаний 09.08.2024р. шляхом введення одноразового ідентифікатора v18450 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет, кредитні кошти були відправлені Відповідачу на картковий рахунок Позичальника, відкритий до платіжної картки НОМЕР_1 .
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі Договору про надання послуг з приймання та переказу платежів №28122023/02А від 28.12.2023р. укладеного між ТОВ «ФК «АБЕКОР» та «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ та отримало Ліцензію Національного банка України №21/772-рк від 29.04.2023р.
За інформацією наданою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» в листі – підтвердженні щодо здійснення переказу грошових коштів, 09.08.2024р. надавачем платіжних послуг ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» успішно перераховано грошові кошти на рахунок отримувача (номер платіжної картки отримувача - НОМЕР_1 ) в сумі 15000,00 грн. , відповідно до умов Договору № 760083 від 09.08.2024р.
10.07.2025р. ТОВ «ФК «АБЕКОР» на підставі Договору факторингу №10072025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло право грошової вимоги до Відповідача.
Отже, до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором. до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу №10072025 від 10.07.2025р. перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 760083 від 09.08.2024р. загальною сумою 20230,50 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 15000,00 грн., заборгованості за процентами – 5230,50 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19).
Аналізуючи порядок укладення договору у цій справі суд враховує, що договір був підписаний відповідачем аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові у справі №524/5556/19 від 12.01.2021.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Позичальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 4500 грн.
Натомість, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість.
Згідно розрахунку боргу за договором, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 20230,50 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 15000,00 грн., заборгованості за процентами – 5230,50 грн.
Враховуючи, що отримані відповідачем кошти та відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором в розмірі 20230,50 грн. 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн, враховуючи задоволення позову, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2662,40 грн судового збору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Долученими до позову документами позивачем доведено надання йому адвокатом правничої допомоги у суді першої інстанції.
Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи характер наданої адвокатом клієнту правової допомоги відповідно до представлених документів суд враховує, що ця справа не є складною справою, також суд враховує обсяг матеріалів, які отримані адвокатом для додання їх до позовної заяви, а тому вважає, що витрати на правничу допомогу є дещо завищені.
Суд не має застережень до кваліфікації адвоката чи якості виконання ним обов`язків, підготовлених ним документів. Разом з тим, суд, враховуючи складність та категорію цієї справи, дійшов висновку, що заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на правову допомогу є завищеним та неспівмірним із складністю справи. Суд визнає, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.
Враховуючи ту обставину, що підготовка даної справи вимагала незначного обсягу юридичної і технічної роботи, тому суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу на рівні 10000,00 грн є неспівмірним зі складністю цього позову, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг.
Так, витрати зазначені в заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру, а відтак суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280, 282-289, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" заборгованість за кредитним договором № 760083 від 09.08.2024р в розмірі 20230,50 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 15000,00 грн., заборгованості за процентами – 5230,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП" 2662,40 грн судового збору та 5000, 00 грн витрат на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛ.ЕН.ГРУП", м.Київ, вул.Ірининська, 5/24, оф.89, код ЄДРПОУ 41240530.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя	  	В.  Т.  Грицьків