Справа №676/9605/25
Номер провадження 2/676/1681/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)
30 червня 2026 року   Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,
секретаря судового засідання Саламахи А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
встановив:
товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» звернулось до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.03.2025р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ФК «Майбіз» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір про надання кредиту № ДП 0012007, згідно з умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3000 грн., строком на 98 днів (з 07.08.2025р. по 05.09.2025р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,90 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 900 грн.). Кредитодавець свої зобов`язання виконав, надавши позичальнику кредит в сумі 3000 грн. на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 6544,24 грн., що складається з: 2999 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2645,24 грн. - заборгованість за процентами; 900 грн. заборгованість за комісією. 14.10.2025 між ТОВ «ФК «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено Договір факторингу № 14/10/25, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Мійбіз» відступило ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло належні ТОВ ФК «Майбіз» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимог, в тому числі, до відповідача за договором кредиту № ДП 0012007 від 03.03.2025р. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 6544,24 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та судові витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві до суду.
Ухвалою суду від 28.01.2026р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Ухвалою суду від 09.03.2026 р. за клопотанням представника позивача витребувано додаткові докази по справі.
Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
03.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мейбіз» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір про надання кредиту № ДП 0012007, згідно з умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3000 грн., строком на 98 днів (з 03.03.2025р. по 08.06.2025р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,90 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 900 грн). 
Кредитний договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним цифровим підписом, шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора JgyW3579, що надсилався на вказану відповідачем при укладенні кредитного договору електронну адресу, яка зазначена в п.46 договору «Реквізити сторін».
З копії квитанції ТОВ «ПрофітГід»(а.с.23) підтверджується факт перерахування кредитних коштів в сумі 3000,00 грн. на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача підтверджується витребуваною судом за клопотанням представника позивача випискою з карткового рахунку відповідача в АТ «Універсалбанк» за 03.03.2025 р. 
14.10.2025 між ТОВ «ФК «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено Договір факторингу № 14/10/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Майбіз» відступило ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло належні ТОВ «ФК «Майбіз» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимог.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 14/10/25 від 14.10.2025 до Договору факторингу № 14/10/25ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту №ДП0012007 від 03.03.2025р.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №ДП0012007 від 03.03.2025р. заборгованість відповідача становить 6544,24 грн., що складається з: 2999 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2645,24 грн. - заборгованість за процентами; 900 грн. заборгованість за комісією.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Оскільки кредитний договір підписаний відповідачем ОСОБА_2 , шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому такий договір укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).
Згідно з долученими до позовної заяви доказами, до ТОВ «Деал Фінанс Груп» перейшли права первісного кредитора ТОВ «ФК «Майбіз» у зобов`язаннях за Договором Договір про надання кредиту № ДП 0012007, за яким ОСОБА_1 є позичальником та має непогашену заборгованість.
Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів, наявності та розмірі непогашеної заборгованості за кредитним договором. 
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості(а.с.11-12), відповідач має заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 2999 грн., 2645,24 грн. - заборгованість за процентами; 900 грн. заборгованість за комісією.
Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти, проценти та комісія в добровільному порядку позивачу не повернуто, суд доходить висновку, що позивач ТОВ «Деал Фінанс Груп», як правонаступник кредитодавця, має право вимагати від відповідача як позичальника, який прострочив виконання зобов`язань за кредитним договором, відтак, позовні вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп» до відповідача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
На підтвердження понесених ТОВ «Деал фінанс груп» витрат на правничу допомогу представник позивача долучив до позовної заяви: копію договору № 22-08/25-ДІЛ від 22.08.2025р. про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «Деал фінанс груп» та адвокатом Ткаченко Ю.О.; витяг з акту № 3-ДІЛ приймання передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатом послуг щодо боржника ОСОБА_1 - 4500 грн.; копію додатку № 1 до договору № 22-08/25-ДІЛ від 22.08.2025 - акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги, згідно з яким ТОВ «Деал фінанс груп» та адвокат Ткаченко Ю.О. узгодили форми надання адвокатом правничої допомоги позивачу; копією платіжної інструкції № 579936536.1 від 11.12.2025 про оплату ТОВ «Деал фінанс груп» на користь Ткаченко Ю.О. 130500 грн. за Договором про надання правничої допомоги; копію ордера серії від 03.09.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099, виданого 03.04.2018 на ім`я Ткаченко Ю.О.; копію довіреності від 18.09.2025, сформованої в системі «Електронний суд», згідно з якою Ткаченко Ю.О. уповноважена представляти інтереси ТОВ «Деал фінанс груп» в судах України.
При визначені суми витрат на правову допомогу які підлягають до стягнення суд враховує відсутність заперечень позивача, відсутність клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а тому позов в цій частині також підлягає до задоволення.
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 533, 536, 610, 611, 612, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 76-81, 141, 264-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРПОУ 44280974; місцезнаходження: вул.Садова, 31/33, офіс 40/3, м.Ірпінь Київської області): заборгованості за Договором №ДП 0012007 в розмірі 6544,38 грн., з яких: 2999,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2645,24 грн. - сума заборгованості за процентами; 900,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 2422,40 грн. судового збору; 4500,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 30.06.2026 р. 

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду Вдовичинський А.В.