ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/505/26	

за позовом Приватного підприємства "Нормер", м. Дніпро 
до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, м. Москва, Російська Федерація 
про відшкодування збитків у розмірі 10 866 115,33 грн., що еквівалентно 223 982,65 євро

Суддя Ніколенко М.О.
При секретарі судового засідання Дейнеці А.В.

Представники:
Від позивача: не з`явився 
Від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ.
Приватне підприємство "Нормер" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування збитків у розмірі 10 866 115,33 грн., що еквівалентно 223 982,65 євро.
Ухвалою суду від 11.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 11.03.2026.
Ухвалою суду від 11.03.2026 відкладено підготовче засідання на 08.04.2026.
Ухвалою суду від 08.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12.05.2026.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач зазначив, що Приватне підприємство "Нормер" є суб`єктом господарювання, зареєстрованим відповідно до законодавства України. Основним видом діяльності Підприємства є вантажний автомобільний транспорт.
Позивач стверджує, що в користуванні Приватного підприємства "Нормер" на праві строкової оренди знаходились нежитлове та складське приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 74, що підтверджується договором суборенди від 01.04.2023 № 006.
Позивач вказав, що, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 04.06.2024 (номер кримінального провадження 22024040000000651), 04.06.2024 у період з 04 год. 45 хв. по 05 год. 03 хв. збройними формуванням Російської Федерації здійснено обстріл території м. Дніпро двома ракетами невстановленого типу. Внаслідок влучання пошкоджено цивільну інфраструктуру, зокрема: домоволодіння за адресою: вул. Надії Алекєєнко, буд. 70 (ТОВ “ТД “АМТ”), вул. Надії Алексєєнко, буд. 75 та інші прилеглі будівлі та транспорті засоби. 
Позивач зазначив, що листом від 17.06.2024 № 55/8-3685 Управління СБУ у Дніпропетровській області повідомило, що за фактом ракетного обстрілу збройними силами Російської Федерації по території міста Дніпра, який відбувся 04.06.2024, у результаті вибуху ракети також пошкоджено складські приміщення і майно ПП “Нормер” (код 36840461).
Як вказав позивач, за цим фактом УСБУ в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження № 22024040000000651 від 04.06.2024 за ознаками ч. 2 ст. 438 КК України.
Позивач повідомив, що у зв`язку з пошкодженням внаслідок вибуху майна ПП “Нормер”, постановою слідчого УСБУ у Дніпропетровській області від 21.04.2025, ПП “Нормер” залучено до кримінального провадження в якості потерпілої особи.
За твердженням позивача, з метою визначення розміру реальних збитків, завданих ПП “Нормер” внаслідок здійснення Російською Федерацією 04.06.2024 ракетної атаки, Фізичною особою-підприємцем Назаренком Геннадієм Анатолійовичем було проведено оцінку завданих ПП “Нормер” збитків, за результатами якої складено звіт № 3110-2025. Відповідно до наданого звіту № 3110-2025, реальні збитки ПП “Нормер” склали 10 866 115,33 грн., що еквівалентно 223 982,65 євро.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ. 
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про відшкодування збитків у розмірі 10 866 115,33 грн., що еквівалентно 223 982,65 євро.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити: 1) наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; 2) наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; 3) наявність збитків у потерпілої особи; 4) наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Приватне підприємство "Нормер" є суб`єктом господарювання, зареєстрованим відповідно до законодавства України. Основним видом діяльності Підприємства є вантажний автомобільний транспорт.
У користуванні Приватного підприємства "Нормер" на праві строкової оренди знаходились нежитлове та складське приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 74, що підтверджується договором суборенди від 01.04.2023 № 006.
Водночас, у зв`язку з повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/20221 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 04.06.2024 (номер кримінального провадження 22024040000000651), 04.06.2024 у період з 04 год. 45 хв. по 05 год. 03 хв. збройними формуванням Російської Федерації здійснено обстріл території м. Дніпро двома ракетами невстановленого типу. Внаслідок влучання пошкоджено цивільну інфраструктуру, зокрема: домоволодіння за адресою: вул. Надії Алекєєнко, буд. 70 (ТОВ “ТД “АМТ”), вул. Надії Алексєєнко, буд. 75 та інші прилеглі будівлі та транспорті засоби. 
Листом від 17.06.2024 № 55/8-3685 Управління СБУ у Дніпропетровській області повідомило, що за фактом ракетного обстрілу збройними силами Російської Федерації по території міста Дніпра, який відбувся 04.06.2024, у результаті вибуху ракети також пошкоджено складські приміщення і майно ПП “Нормер” (код 36840461).
За цим фактом УСБУ в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №22024040000000651 від 04.06.2024 за ознаками ч. 2 ст. 438 КК України.
У зв`язку з пошкодженням внаслідок вибуху майна ПП “Нормер”, постановою слідчого УСБУ у Дніпропетровській області від 21.04.2025, ПП “Нормер” залучено до кримінального провадження в якості потерпілої особи.
Крім того, факт виникнення 04.06.2024 пожежі за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 74 підтверджено листом ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 13.06.2024 № 492601-3432/4926 та актом про пожежу від 10.06.2024.
Факт збройної агресії Російської Федерації проти України та регулярних ракетних атак території України є загальновідомими обставинами, які не потребують доказування в силу приписів ч. 3 ст. 75 ГПК України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 326 затверджено Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації (надалі - Порядок), який встановлює процедуру визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації (надалі - шкода та збитки), починаючи з 19 лютого 2014 року.
Згідно з пп. 18 п. 2 Порядку, визначення шкоди та збитків здійснюється окремо за таким напрямом: економічні втрати підприємств (крім підприємств оборонно-промислового комплексу), у тому числі господарських товариств, - напрям включає втрати підприємств усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна, втрати фінансових активів, а також упущену вигоду від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.
Основні показники, які оцінюються, зокрема, вартість втраченого, знищеного чи пошкодженого майна підприємств недержавної форми власності.
Відповідно до п. 5 додатку до Постанови Кабінету міністрів України від 20.03.2022 №326 "Загальні засади оцінки збитків, завданих майну та майновим правам внаслідок збройної агресії Російської Федерації", оцінка збитків, завданих постраждалим, здійснюється шляхом проведення аналітичної оцінки збитків, стандартизованої, незалежної оцінки збитків або є результатом проведення судової експертизи.
Незалежна оцінка збитків проводиться суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визнаними такими Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», із дотриманням національних стандартів оцінки майна та Міжнародних стандартів оцінки майна з урахуванням особливостей, що визначені цими Загальними засадами та методиками оцінки шкоди та збитків, передбаченими пунктом 5 Порядку.
З метою визначення розміру реальних збитків, завданих ПП “Нормер” внаслідок здійснення Російською Федерацією 04.06.2024 ракетної атаки, Фізичною особою-підприємцем Назаренком Геннадієм Анатолійовичем було проведено оцінку завданих ПП “Нормер” збитків, за результатами якої складено звіт № 3110-2025.
Відповідно до наданого звіту № 3110-2025, реальні збитки ПП “Нормер” склали 10 866 115,33 грн., що еквівалентно 223 982,65 євро.
Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові:
- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;
- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що невідворотно спричинила шкоду;
- вину заподіювача шкоди.
За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.
Так, неправомірність дій відповідача полягали у початку бойових дій на території України, зокрема, але не виключно, здійснення 04.06.2024 ракетної атаки, що спричинила пожежу за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 74.
Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу було завдано реальні збитки у загальному розмірі 10 866 115,33 грн., що еквівалентно 223 982,65 євро, які підтверджено відповідним експертним звітом.
Зазначені втрати позивача є об`єктивним наслідком неправомірної поведінки відповідача, встановленої під час розгляду цієї справи.
З викладено вище вбачається, що у діях відповідача наявні всі елементи складу правопорушення.
При цьому, щодо судового імунітету Російської Федерації слід зазначити про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України "Про міжнародне приватне право", пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно, - можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Таким чином, Закон України "Про міжнародне приватне право" встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів цієї держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема в якості відповідача.
Водночас, у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, Україна розірвала дипломатичні відносини з РФ, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства РФ в Україні, з огляду на припинення його роботи на території України.
Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 щодо судового імунітету РФ у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором Верховний Суд дійшов висновку, що РФ, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України. Верховний Суд виходив із того, що названа країна-агресор діяла не у межах свого суверенного права на самооборону, навпаки віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, а тому безумовно надалі не користується у такій категорії справ своїм судовим імунітетом. Таким чином, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства РФ в Україні запитів щодо згоди РФ бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням РФ збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з РФ.
У постановах від 18.05.2022 у справах № 428/11673/19 та № 760/17232/20-ц Верховний Суд розширив правові висновки, згідно яких підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Судовий імунітет Російської Федерації не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004). Підтримання імунітету Російської Федерації є несумісним із міжнародно-правовими зобов`язаннями України в сфері боротьби з тероризмом.
Судовий імунітет Російської Федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення Російською Федерацією державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням Російською Федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.
Враховуючи викладене, звертаючись із позовом до Російської Федерації для правильного вирішення спору позивач не потребує згоди компетентних органів держави Російської Федерації на розгляд справи у судах України або наявності міжнародної угоди між Україною та Російською Федерацією з цього питання.
При цьому судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, відповідно до якої національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом “генерального делікту).
За таких обставин, у даній справі слід застосувати “деліктний виняток”, відповідно до якого будь-який спір, що виник на її території у громадянина України, навіть з іноземною країною, зокрема й РФ, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.
За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться витягом з ЄРДР (том 1, а.с. 16), листом СБУ від 17.06.2024 № 55/8-3685 (том 1, а.с. 17), постановою про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого (том 1, а.с. 18 - 19), листом ДСНС від 13.06.2024 №492601-3432/4926 (том 1, а.с. 20), актом про пожежу від 10.06.2024 (том 1, а.с. 21), договором суборенди від 01.04.2023 № 006 (том 1, а.с. 22 - 23), схемою до договору суборенди від 01.04.2023 № 006 (том 1, а.с. 24), актом приймання - передачі від 01.02.2024 (том 1, а.с. 25), експертним висновком № ГО-687 від 04.07.2024 (том 1, а.с. 26 - 31), звітом № 3110-2025 (том 1, а.с. 32 - 81), актом приймання - передачі робіт від 29.12.2025 (том 1, а.с. 81), рахунком № 51/3110-2025 від 26.11.2025 (том 1, а.с. 82), рішенням суду у справі № 904/3022/25 (том 1, а.с. 83 - 87).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно ч. 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Так, позивач у цій справі звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".
За таких обставин, судовий збір, який мав бути сплачений за подання цього позову, - 130 393,38 грн. слід стягнути з відповідача в дохід державного бюджету.
Крім того, положеннями ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача витрати на оплату послуг оцінювача у розмірі 10 000 грн.
Так, відповідно до акту приймання - передачі робіт від 29.12.2025 за договором на проведення оцінки збитків № 3110-2025 від 31.10.2025, вартість виконаних Фізичною особою-підприємцем Назаренком Геннадієм Анатолійовичем робіт становить 35 000 грн.
Згідно з наданим рахунком № 51/3110-2025 від 26.11.2025, позивач здійснив Фізичній особі-підприємцю Назаренку Геннадію Анатолійовичу передоплату за договором на проведення оцінки збитків № 3110-2025 від 31.10.2025 у розмірі 10 000 грн.
Понесені позивачем витрати на оплату послуг оцінювача у розмірі 10 000 грн. безпосередньо пов`язані із отриманням доказів, необхідних для розгляду цієї справи.
За таких обставин, витрати позивача на оплату послуг оцінювача у розмірі 10 000 грн. слід покласти на відповідача.

ЩОДО ПОКЛАДЕННЯ НА ВІДПОВІДАЧА ВИТРАТ ПОЗИВАЧА НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ АДВОКАТА. 
У позові позивач просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн.
У якості доказів надання адвокатом Деркунським К.Л. Приватному підприємству "Нормер" юридичних послуг під час розгляду справи № 904/505/26 позивачем долучено до суду: договір про надання правничої допомоги від 02.02.2026 № 02/02/2026, акт від 05.02.2026, ордер АЕ № 1472347 від 06.02.2026.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до акту від 05.02.2026, адвокатом були надані позивачу юридичні послуги на загальну суми 30 000 грн., які складаються з:
- вивчення, систематизації та узагальнення наданих клієнтом документів, що стосуються предмету спору - 5 годин;
- аналізу судової практики відносно питання захисту порушеного права клієнта - 11 годин;
- надання консультацій, розробка та узгодження правової позиції - 2 години;
- складання позову та подання до суду - 9 годин.
Розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.
За таких обставин, витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Стягнути з Держави Російська Федерація (Russian Federation код ISO ru/rus 643) на користь Приватного підприємства "Нормер" (місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, вул. Чичеріна (Надії Алексєєнко), буд. 74; ідентифікаційний код: 36840461) збитків у розмірі 10 866 115,33 грн., що еквівалентно 223 982,65 євро, витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн. та витрати на оплату послуг оцінювача у розмірі 10 000 грн.
Стягнути з Держави Російська Федерація (Russian Federation код ISO ru/rus 643) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) суму судового збору у розмірі 130 393,38 грн.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 22.05.2026.

Суддя М.О. Ніколенко