ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 р. Справа № 597/678/26 

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Тренич А.Г.
за участю секретаря судового засідання Богдана В.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Заліщики цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №А76.18770.003462587 від 12.12.2017 року у розмірі 41091,42 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 12.12.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №А76.18770.003462587, на підставі якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 17252,00 грн. строком на 30 місяців, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та щомісячну плату за обслуговування кредиту на умовах, визначених договором. 
26 листопада 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 12/84, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Ідея Банк», в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №А76.18770.003462587 від 12.12.2017 року. 
Позивач звертає увагу на те, що відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору, заборгованість не погасила, внаслідок чого у неї існує заборгованість в сумі 41091,42 грн, яка складається: із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17020,67 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 8052,53 грн; заборгованості за комісією у розмірі 16018,22 грн, і яку позивач просить стягнути з відповідача.
Також разом із заборгованістю по договору позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме: 2662,40 гривень сплаченого судового збору та 8000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18.05.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Позивач не делегував свого представника в судове засідання, в позовній заяві просить розглянути справу без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 12 грудня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №А76.18770.003462587.
За умовами кредитного договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 17252,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору (п. 1.1 договору).
Кредит надається строком на 30 місяців (п. 1.2 договору).
Відповідно до умов п.1.3 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 7% (Маржа Банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9,50%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,5% (п.1.4 договору).
Відповідно до пункту 1.10. кредитного договору, за обслуговування кредиту банком, що включає в себе надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме: зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі шляхом направлення смс-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначних згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.
В п.6.1 кредитного договору сторонами узгоджено графік щомісячних платежів за вказаним кредитним договором.
Відповідач зобов`язалася повернути кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 30 щомісячних внесках включно до 12 дня/числа кожного місця згідно Графіку щомісячних платежів.
Відповідач ознайомилася з інформацією про умови кредитування, вартістю кредиту та Графіком щомісячних платежів за кредитним договором, що стверджується її підписом у кредитному договорі.
12.12.2017 ПАТ «Ідея Банк» видало відповідачу ОСОБА_1 кредит з урахуванням страхового платежу за кредитним договором №А76.18770.003462587 від 12.12.2017, що стверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту від 12.12.2017, а також випискою з 01.01.2000 по 26.11.2020.
Таким чином АТ "Ідея Банк" виконало перед ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором №А76.18770.003462587 від 12.12.2017.
26.11.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 12/84, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Згідно витягу з Реєстру боржників, який є додатком № 1 до Договору факторингу №12/84 від 26 листопада 2020 року, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №А76.18770.003462587 від 12.12.2017 в загальному розмірі 41091,42 грн.
Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №А76.18770.003462587, станом на 26.11.2020 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 41091,42 грн, з яких: 17020,67 грн - заборгованість за основним боргом; 8052,53 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 16018,22 грн. -заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.
Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладених угод не виконала в зазначений строк.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться..
В статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.  Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.  Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору між відповідачем та кредитною установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором на підставі договору факторингу.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором №А76.18770.003462587 від 12.12.2017 у розмірі 25073,20 грн., з яких: 17020,67 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 8052,53 грн. - заборгованості за відсотками, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При розгляді позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд враховує наступне.
Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц вказує, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17, банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Відповідно до пункту 1.10 кредитного договору, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.
Банк не зазначив та не надав доказів послуг, за які ним встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією відповідно до кредитного договору №А76.18770.003462587 від 12.12.2017 року в сумі 16018,22 грн. задоволенню не підлягає.
З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами частково доведений факт порушення його прав у спірних правовідносинах, тому наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за договором №А76.18770.003462587 від 12.12.2017 у розмірі 25073,20 грн., з яких: 17020,67 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 8052,53 грн. - заборгованості за відсотками. В решті позов задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, однак суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем, в тому числі на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.
За таких обставин, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу за розгляд справи у загальному розмірі 8000,00 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 3000,00 грн.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн, ціна позову становила 41091,42 грн, позов задоволено на суму 25073,20 грн, тобто на 61,02% (25073,20 х 100% : 41091,42), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1624,60 грн. (2662,40 грн. х 62,54%) судового збору.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором №А76.18770.003462587 від 12.12.2017 року у загальному розмірі 25073,20 грн., з яких: 17020,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8052,53 грн. - заборгованість за відсотками. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) 1624,60 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне рішення складено 18 червня 2026 року.

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ