справа № 362/556/26
провадження № 2/362/2862/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.26 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку письмового провадження в місті Василькові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського бюро «Августінова Олександра Михайловича» про розірвання договору та стягнення коштів.
Суд установив:
Суть спору. Процедура
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Адвокатського бюро «Августінова Олександра Михайловича» (далі - відповідач), в якому просить:
- розірвати договір про надання правничої допомоги, укладений 15 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Августінова Олександра Михайловича»;
- стягнути з Адвокатського бюро «Августінова Олександра Михайловича» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 62 230,00 грн., сплачені за договором про надання правничої допомоги від 15 лютого 2025 року.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 15 лютого 2025 року між ним та Адвокатським бюро «Августінова Олександра Михайловича» укладено усний договір про надання правничої допомоги. Підставою для укладення договору стали обставини, за якими, позивач був мобілізований представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки та доставлений до розподільчого центру на ДВРЗ. У зв?язку з необхідністю невідкладного отримання правової допомоги для захисту своїх конституційних прав позивач звернувся до Адвокатського бюро «Августінова Олександра Михайловича». Контакт з адвокатським бюро відбувався через адвоката, який представився як «Влад» (контактний телефон НОМЕР_2). З вказаною особою велося листування та телефонні переговори, під час яких досягнуто домовленості про надання правової допомоги. Предметом договору було надання наступних юридичних послуг: подання необхідних документів та з?явлення адвоката до розподільчого центру на ДВРЗ для забезпечення можливості зв?язку позивача з родиною та захисту його прав у зв?язку з мобілізацією. Відповідно до усної домовленості, сторонами узгоджена вартість (гонорар) надання правової допомоги у розмірі 62 230,00 грн., що на момент укладення договору становило еквівалент 1 500 доларів США. На виконання взятих на себе зобов?язань, 15 лютого 2025 року о 16:40 позивач здійснив переказ зазначеної суми з особистого банківського рахунку на надані відповідачем реквізити, отримувачем коштів був зазначений « Августінов Олександр Михайлович ». Після отримання коштів відповідач жодних дій щодо виконання узгодженого предмету договору не вчинив. Позивачу не було надано жодної інформації про процес виконання договору, його результати або хід виконання взятих на себе зобов?язань. Акти виконаних робіт не складалися і не підписувалися. Адвокат до розподільчого центру не з`являвся, документи не подавалися, правова допомога фактично не надавалася. Таким чином, звертаючись із даним позовом позивач зазначає, що відповідач отримав грошові кошти у розмірі 62 230,00 грн., однак не виконав своїх зобов?язань за договором про надання правничої допомоги, а отже, на його думку, такі кошти стали безпідставно набутим майном, яке підлягає поверненню на підставі статті 1212 ЦК України.
Ухвалою від 22 січня 2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач просив здійснити терміновий виїзд адвоката для з?ясування обставин його затримання, перевірки законності дій працівників територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні мобілізаційних заходів, перевірки законності доставлення позивача до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 та у випадку підтвердження порушення його прав як громадянина України надати правову допомогу. На вимогу позивача та відповідно до обговорених умов усного договору про надання правової допомоги, адвокатом було здійснено виїзд за місцем знаходження позивача, задля з?ясування обставин справи, а саме, можливих порушень його прав при незаконній мобілізації та підписання паперового договору про надання правової допомоги для подальшого захисту порушених прав та інтересів зазначеної особи у випадку їх наявності. 15 лютого 2025 року адвокатом, якому було доручено захищати права та інтереси позивача приблизно о 18:00 год. було здійснено виїзд на територію збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас, уповноважені особи ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлялись надати доступ до клієнта та відповідні документи, що підтверджують проведену процедуру призову під час мобілізації позивача. Під час виїзду адвокат паралельно консультував позивача, використовуючи засоби телефонного зв`язку (переписка в месенджері «Вайбер» та телефонні розмови у месенджері « Вайбер »). Під час виїзду адвоката та виконання умов усного договору про надання правової допомоги було перевірено законність дій працівників територіального центру комплектуванню та соціальної підтримки та отримано інформацію про завершену процедуру мобілізації позивача, за результатами перевірки ознак незаконної мобілізації виявлено не було, ознак порушення прав позивача як громадянина України виявлено не було. Окрім того, відповідач зазначає, що ним вчинялись всі дії для можливості фізичної зустрічі з клієнтом та підписання відповідного договору про надання правової допомоги, але дане не виявилось можливим через обставини, що не залежали від волі адвоката, а саме через дії працівників територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які фізично не дали можливості пройти адвокату до місця знаходження. Отже, на думку відповідача, умови усного договору про надання правової допомоги Адвокатським бюро «Августінова Олександра Михайловича» були виконані у повному обсязі.
Інших заяв по суті учасники справи не подавали.
Встановлені судом фактичні обставини справи та їх оцінка
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що 15 лютого 2025 року між позивачем та Адвокатським бюро «Августінова Олександра Михайловича» в особі адвоката Августінова Олександра Михайловича укладений усний договір про надання правничої допомоги, відповідно до якого виконавець за дорученням позивача взяв на себе зобов?язання з надання юридичної допомоги та захисту інтересів останнього в обсязі та за вимогами з усіма правами, передбаченими Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Про факт укладення договору про надання правничої допомоги між позивачем та відповідачем свідчать реквізити платіжної інструкції від 15 лютого 2025 року, з якої вбачається, що кошти у розмірі 62 230,00 грн., що на момент укладення договору становило еквівалент 1 500 доларів США, на реквізити АТ КБ «ПриватБанку» отримав Августінов Олександр Михайлович .
Вважаючи, що співпраця з відповідачем в особі адвоката була зведена до обміну смс-повідомленнями, без реального надання будь-якої правової допомоги позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів та розірвання усного договору про надання правової допомоги, яка була проігнорована відповідачем.
Окрім того, 13 травня 2025 року позивач звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (далі - Комісія) зі скаргою про дисциплінарний проступок адвоката Августінова Олександра Михайловича.
За результатами розгляду скарги Комісія рішенням від 30 липня 2025 року № 332/2025 відмовила у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката Августінова Олександра Михайловича за відсутності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
При цьому Комісією здійснено посилання на положення статей 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якими передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. Укладений в усній формі договір про надання правової допомоги підлягає подальшому укладенню в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий термін.
Комісія також дійшла висновку, що скаржник не висловлював побажань щодо укладення договору в установленому законом порядку, що свідчить про відсутність у Адвокатськиого бюро «Августінова Олександра Михайловича» взятих на себе зобов?язань з надання правової допомоги та, відповідно, виключає відповідальність адвоката.
Кім того, з указаного рішення вбачається, що питання повернення перерахованих скаржником коштів виходить за межі повноважень дисциплінарної палати та відноситься до виключної компетенції суду.
Нормативно-правове регулювання та мотиви суду
Отже, у справі існує спір щодо виконання договірних зобов`язань сторонами за усним договором, а також наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України.
Так, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до частини першої статті 4 названого Закону адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначені види адвокатської діяльності, яким є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
До професійних обов`язків адвоката, визначених частиною першою статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», належить, з-поміж іншого, на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правничої допомоги.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Стаття 27 цього ж Закону визначає форму та зміст договору про надання правничої допомоги. Договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правничої допомоги може вчинятися усно у випадках: 
1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 
2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правничої допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частини перша-третя статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правничої допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.
У випадку, що розглядається, предметом оскарження є усний договір про надання правничої допомоги, укладання якого сторонами не заперечується.
Позивач наполягає на тому, що відповідач допустив істотне порушення умов договору, оскільки не приступив до його виконання, внаслідок чого він не отримав невідкладної правової допомоги, а отже вбачає підстави для розірвання цього договору.
Суд зазначає, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
За приписами частини першої та п`ятої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно приписів статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та порядку, встановлені договором.
Проаналізувавши наведені відповідачем аргументи, суд констатує неналежне виконання відповідачем умов спірного договору. Твердження позивача про невиконання умов договору не спростовані відповідачем, доказів того, що відповідач надав відповідну правову допомогу у матеріалах справи відсутні.
Фактичний обсяг наданої адвокатом допомоги не підтверджений жодним документом, який би засвідчував виконання конкретних юридичних дій.
Суд критично розцінює посилання відповідача на той факт, що підтвердженням перебування адвоката на виїзді є фото, надіслані позивачу в месенджері «Вайбер».
Окрім того, твердження відповідача про постійну комунікацію з клієнтом не підтверджує виконання основного зобов`язання, а саме надання юридичної допомоги та захисту інтересів останнього. Саме ці дії були предметом договору, а само по собі спілкування з клієнтом через месенджер не може замінити належного результату, на досягнення якого був спрямований договір.
Суд також звертає увагу на положення статті 1 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року (зі змінами) (надалі - Правила), норми яких не відміняють і не замінюють положень чинного законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, а доповнюють і конкретизують його.
У своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам (стаття 7 Правил).
Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення (стаття 11 Правил).
Згідно зі статтею 12-1 Правил адвокат повинен бути добропорядним, чесно та гідно виконувати свої професійні обов`язки.
Адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір (стаття 14 Правил).
Адвокат інформує клієнта щодо ведення дорученої йому справи, у тому числі щодо правової позиції у справі (стаття 18 Правил).
Адвокат зобов`язаний інформувати клієнта про його законні права та обов`язки. Адвокат повинен з розумною періодичністю інформувати клієнта про хід та результати виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи. Інформація має подаватися клієнту в обсязі, достатньому для того, щоб він міг приймати обґрунтовані рішення стосовно суті свого доручення та його виконання (стаття 26 Правил).
Кожному дорученню, незалежно від розміру обумовленого гонорару, адвокат повинен приділяти розумно необхідну для його успішного виконання увагу. При виконанні доручення адвокат зобов`язаний використати всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної професійної правничої (правової) допомоги клієнту, здійснення його захисту або представництва. Адвокат повинен намагатися оперативно виконувати доручення клієнта, визначених в договорі про надання правової допомоги, дотримуючись при цьому всіх інших вимог, що пред`являються законом і Правилами (стаття 27 Правил).
Правила адвокатської етики є системою згрупованих норм етичного характеру, зводом принципів, ідей, положень, які відображують цінності сучасної адвокатської спільноти. У цій системі цінностей вимога чесного та порядного ставлення до здійснення професійної діяльності є важливою умовою поваги до професії адвоката, підвищення довіри осіб, які потребують правової допомоги, до адвокатури в цілому.
Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що відповіддю на обґрунтований запит клієнта має бути детальний звіт про виконану адвокатом роботу та результати виконання доручення. Тоді як з наданої позивачем переписки в месенджері «Вайбер», на яку також посилається відповідач, убачається, що адвокат на вимогу клієнта надати докази фактичного виконання послуг обмежився надсиланням фотографій приміщення розподільчого центру із саркастичним коментарем (мовою оригіналу) «Есть фото! Как чувствовали что для Вас нужно будет сделать!» (а.с. 25). 
Суд також наголошує, що принцип змагальності у цивільному процесі України передбачає, що відповідач має надати докази на підтвердження своїх заперечень проти позову. Згідно з ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Своєю чергою, як професійний учасник ринку правових послуг, відповідач не може не знати про принцип змагальності на належному рівні, що передбачає надання належних доказів на підтвердження своєї позиції (зокрема щодо обсягу, вартості та якості фактично наданих послуг), а також активної участі у судовому розгляді. 
Єдиним доказом, наданим відповідачем у межах наданої справи, є копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про відсутність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Водночас такий доказ не спростовує фактів, на які посилається позивач у своїй позовній заяві.
Ні ордеру на надання правничої допомоги, ні будь-яких інших документальних підтверджень фактичного виконання спірного договору або наміру його виконувати, відповідач у цій справі не надав.
З урахуванням положень частин першої та другої статті 202, частини першої статті 203, частини першої статті 628 ЦК України зміст двостороннього договору як правочину становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ці умови не можуть суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За приписами частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Не зважаючи на приписи частини першої статті 81 ЦПК України, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він виконав умови договору про надання правничої допомоги, натомість позивач стверджує про порушення зобов`язань відповідачем, який не приступив до виконання зобов`язань за договором, на підставі чого суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та розірвати договір про надання правничої допомоги.
Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що за укладеним між сторонами договором про правничу допомогу адвокатські послуги надані не були, хоча з боку споживача (позивача по справі) цих послуг відбулась оплата в сумі 62 230,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: 
а) набуття або збереження майна; 
б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; 
в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. 
Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У пункті 3 частини третьої статті 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформульованої у постанові від 06 лютого 2020 року № 910/13271/18, після розірвання договору виникає право вимагати через суд повернення безпідставного набутого майна за розірваним договором на підставі статті 1212 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Враховуючи, що позивач довів, що мають місце підстави для розірвання договору, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачені ним грошові кошти в сумі 62 230,00 грн. на підставі статті 1212 ЦК України.
Отже, в цій частині позов також належить задовольнити.
Розподіл судових витрат 
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Таким чином, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, тоді як інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
За відсутності заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу з боку відповідача суд доходить висновку про необхідність їх стягнення у заявленому позивачем обсязі.
Отже, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме суму сплаченого судового збору 1 211,20 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000,00 грн.
Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
1. Задовольнити позов.
2. Розірвати договір про надання правничої допомоги, укладений 15 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Августінова Олександра Михайловича».
3. Стягнути з Адвокатського бюро «Августінова Олександра Михайловича» (ідентифікаційний код 43501724) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 62 230 (шістдесят дві тисячі двісті тридцять) гривень 00 копійок.
4. Стягнути з Адвокатського бюро «Августінова Олександра Михайловича» (ідентифікаційний код 43501724) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 15 211 (п`ятнадцять тисяч двісті одинадцять) гривні 20 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Дата складення повного судового рішення: 12 травня 2026 року.

Суддя          О.В. Попович