ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 червня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 401/3310/24
провадження № 22-ц/4809/1048/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2026 року у складі судді Андріянової С. М. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» (далі – ПрАТ «Кіровоградобленерго») та з урахуванням уточнень просила:
-визнати протиправними дії ПрАТ «Кіровоградобленерго» по відключенню від електроенергії будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ;
-зобов`язати ПрАТ «Кіровоградобленерго» відновити постачання електроенергії будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ;
-поновити позивача та її родину в праві на повагу до гідності, припинити катування, жорстке, нелюдське та таке, що принижує гідність поводження.
Позовна заява мотивована тим, що 07 серпня 2024 року з електричної опори житлового будинку ОСОБА_1 представниками відповідача було викрадено всі дроти та інше приладдя завдяки якому здійснювалося постачання електричної енергії до будинку. 
Позивач зазначала, що опалення в будинку залежить від наявності електричної енергії, тому життя членів її сім`ї, де також є неповнолітня дитина, стало під загрозою. 
ПрАТ «Кіровоградобленерго» має повноваження взаємодіяти лише з учасниками ринку електричної енергії, до яких не належить категорія населення, як наслідок, не має права встановлювати ціни на електричну енергію для населення. 
В 2019 році усі обласні енергокомпанії розділені на операторів системи розподілу та постачальників. Оператори системи розподілу забезпечують розподіл електроенергії та приєднання електроустановок споживачів до своїх мереж, а постачальники – купівлю електроенергії на оптових сегментах ринку і продаж її кінцевим споживачам. Плата за розподіл електроенергії населенню не справляється. Платіжки за електроенергію побутовий споживач отримує від постачальника універсальних послуг, який працює на базі обленерго, але виділений як окрема юридична особа. 
Відповідач не є виконавчим органом місцевого самоврядування, тому для категорії «населення» послуги з розподілу та постачання може замовляти лише виконавчий комітет Світловодської міської ради. 
Таким чином, ПрАТ «Кіровоградобленерго», яке не має власних електричних мереж, привласнило владні повноваження та позбавляє людей життєвозабезпечуючим ресурсом – електричною енергією, шляхом відрізання дротів та повним знеструмленням житлових будинків. 
В будинку позивача відсутні електроустановки та живуть люди, які не займаються комерцією та не ведуть господарську діяльність. 
Відрізання дротів представники відповідача проводили на підставі заяви колишньої власниці житлового будинку, яка через рік після відчуження права власності написала заяву про відключення житлового будинку, що є абсурдом, адже колишня власниця не має жодного права щось вимагати щодо майна, яке їй не належить. 
Після відключення житлового будинку представники відповідача всіляко намагаються примусити ОСОБА_1 до укладення з ними договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, хоча вказана комерційна установа не має ніякого відношення до ринку електричної енергії з населенням. 
На підставі викладеного, позивач вважала, що її права порушені, як наслідок, звернулась до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2026 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Кіровоградобленерго» про визнання протиправними та незаконними дій по відключенню житлового будинку від електричної енергії відмовлено повністю за безпідставністю вимог.
Судові витрати у справі віднесено за рахунок держави.
Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 після придбання будинку не уклала договір на розподіл електроенергії, не повідомила оператора системи про зміну власника та не оплачувала спожиту електроенергію. Після звернення колишньої власниці договір було припинено, а електропостачання законно відключено.
Суд першої інстанції також виходив з того, що після відключення позивач двічі самовільно підключала будинок до електромереж, що підтверджено актами про порушення та відеозаписами, а відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи мав право припинити електроживлення без попередження.
Оскільки дії ПрАТ «Кіровоградобленерго» були законними та порушення прав позивача не доведено, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно оцінив докази та допустив порушення норм процесуального і матеріального права. 
Позивач зазначає, що справа безпідставно була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, хоча через свою складність мала розглядатися за правилами загального позовного провадження, а судом було допущено надмірне затягування розгляду справи. 
Суд першої інстанції не дослідив та фактично проігнорував подані ОСОБА_1 докази, натомість беззастережно прийняв доводи та докази відповідача. Зокрема, суд не перевірив належним чином законність первинного відключення будинку від електропостачання 11 січня 2024 року, оскільки відповідач не надав належних документів, які б підтверджували правомірність такого відключення та направлення відповідних попереджень. 
Суд першої інстанції помилково визнав правомірними дії структурних підрозділів відповідача («Світловодські ЕМ» та «Світловодський РЕМ»), хоча їхній юридичний статус та повноваження не були належним чином підтверджені. 
Також позивач ставить під сумнів достовірність актів про порушення та відеозаписів, на які посилався відповідач, зокрема через твердження про можливі порушення при їх оформленні та підписанні. 
Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що не є споживачем електричної енергії у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії», а належить до категорії населення, тому висновки суду щодо обов`язку укладення договору та правомірності дій оператора системи розподілу є помилковими. 
В матеріалах справи відсутні належні докази того, що відповідач є власником або законним користувачем електричних мереж, до яких було здійснено підключення. 
Позивач також вказує на упередженість судді, неналежний розгляд заяв про відвід, ігнорування поданих клопотань та доказів, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. 

Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу

Від ПрАТ «Кіровоградобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник відповідача адвокат Єременко Р. І. заперечував проти доводів апеляційної скарги.
ОСОБА_1  в судове засідання апеляційного суду не з`явилась про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зазначеною нею в позовній заяві адресою, проте, поштовий конверт був повернений до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
У постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
За таких обставин, ОСОБА_1  в силу вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Оскільки позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, які не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями та земельну ділянку з кадастровим номером 3510900000:50:097:0007, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_2 10 листопада 2023 року звернулась начальника Світловодського РЕМ та просила відключити від електропостачання житловий будинок по АДРЕСА_1 , так як вона продала вказаний будинок.
На виконання вищевказаної заяви ОСОБА_2 було сформовано заявку № 299866 на відключення житлового будинку та проведено відповідне відключення 11 січня 2024 року. 
13 червня 2024 року представниками ПрАТ «Кіровоградобленерго» в присутності власника житлового будинку АДРЕСА_1 виявили порушення п.1.2.1, п.2.3.1, п.5.5.1, п.8.2.4 ПРРЕЕ, п.6.1 розділ 5 ККОЕЕ, п.11.9.1, п.11.9.2 КСР, самовільне підключення електроустановки до електричної мережі оператора системи, яке усунуто в присутності поліції.
07 серпня 2024 року представниками ПрАТ «Кіровоградобленерго», а саме його структурного підрозділу ОСОБА_3 в присутності власника житлового будинку АДРЕСА_1 виявили порушення п.1.2.1, п.2.3.1, п.5.5.5.1, п.8.2.4 ПРРЕЕ, п.6.1 розділ 5 ККОЕЕ, п.11.9.1, п.11.9.2 КСР, самовільне підключення електроустановки до електричної мережі оператора системи. 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Правові засади розподілу електричної енергії регулюються, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії» (надалі – Закон № 2019-VIII) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі – Правила).
При цьому, ч. 2 ст. 2 Закону № 2019-VIII визначено, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами роздрібного ринку (п. 5 цієї частини статті 2 Закону № 2019-VIII).
Пунктом 4.27 Правил встановлено, що у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.
Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта.
У такому разі дія відповідного договору припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.
У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.
З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил, після припинення дії договорів зі споживачем, який звільняє приміщення, у частині постачання та розподілу електричної енергії на цей об`єкт.
Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону № 2019-VIII, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про надання послуг розподілу.
Пунктом 2.1.2 Правил визначено, що не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.
Водночас, відповідно до п. 2.1.3 Правил, ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.
Так, пунктом 7.1 Правил встановлено, що електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджується, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 31 травня 2022 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями та земельну ділянку з кадастровим номером 3510900000:50:097:0007, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (том 2 а. с. 3-10).
Згідно заяви ОСОБА_2 від 10 листопада 2023 року, адресованої начальнику Світловодського РЕМ, слідує, що ОСОБА_2 просить відключити від електропостачання житловий будинок по АДРЕСА_1 , так як вона продала вказаний будинок, згідно договору купівлі-продажу від 31 травня 2022 року (том 1 а. с. 155).
На виконання вищевказаної заяви ОСОБА_2 було сформовано заявку № 299866, на відключення житлового будинку та проведено відповідне відключення 11 січня 2024 року (том 2 а. с.156).
Згідно Акту про порушення № 002488 від 13 червня 2024 року встановлено, що представниками ПрАТ «Кіровоградобленерго», а саме його структурного підрозділу ОСОБА_3 в присутності власника житлового будинку АДРЕСА_1 виявили порушення п.1.2.1, п.2.3.1, п.5.5.1, п.8.2.4 ПРРЕЕ, п.6.1 розділ 5 ККОЕЕ, п.11.9.1, п.11.9.2 КСР, самовільне підключення електроустановки до електричної мережі оператора системи. Самовільне підключення виконано проводом АS х Sn 2х16 мм2 від опори 334а до житлового будинку, що призвело до несанкціонованого відбору електроенергії. Споживач був відключений раніше 11 січня 2024 року. Доступ до лічильника споживач не надав. Самовільне підключення усунули в присутності поліції (том 1 а. с. 160-163).
За змістом Акту про порушення № 003238 від 07 серпня 2024 року встановлено, що представниками ПрАТ «Кіровоградобленерго», а саме його структурного підрозділу ОСОБА_3 в присутності власника житлового будинку АДРЕСА_1 виявили порушення п.1.2.1, п.2.3.1, п.5.5.5.1, п.8.2.4 ПРРЕЕ, п.6.1 розділ 5 ККОЕЕ, п.11.9.1, п.11.9.2 КСР, самовільне підключення електроустановки до електричної мережі оператора системи. Самовільне підключення виконано проводом АS х Sn 2х16 мм2 від опори 334а КТП 227; РБ-2 до житлового будинку, що призвело до несанкціонованого відбору електроенергії. Споживач раніше був відключений за самовільне порушення, про що був складен6ий акт. Доступ до лічильника споживач не надав. Споживач з місця складення акту про порушення зник, від підпису та отримання акту іншого примірника відмовився (том 1 а. с. 164-167).
З викладеного слідує, що після набуття права власності на житловий будинок ОСОБА_1 не звернулася до оператора системи розподілу для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, не повідомила відповідача про зміну власника об`єкта та не здійснювала оплату за спожиту електричну енергію. 
Натомість попередній власник будинку ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про припинення дії договору та відключення об`єкта від електропостачання у зв`язку з його відчуженням.
За таких обставин, ПрАТ «Кіровоградобленерго» діяло відповідно до вимог Закону № 2019-VIII та Правил, оскільки розподіл електричної енергії за відсутності чинного договору не допускається.
Крім того, після припинення електропостачання позивач двічі здійснила самовільне підключення будинку до електричних мереж оператора системи розподілу, що підтверджується актами про порушення від 13 червня 2024 року та 07 серпня 2024 року. При цьому, відповідно до пункту 7.6 Правил у разі виявлення самовільного підключення оператор системи має право припинити електроживлення без попередження споживача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відключення будинку позивача від електропостачання були вчинені на підставі та у спосіб, визначені законодавством, а тому суд першої інстанції дійшов правильно висновку про відсутність підстав для визнання дій протиправними, зобов`язання відповідача відновити електропостачання та інших похідних позовних вимог.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо безпідставного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки дана справа належить до категорії спорів, які відповідно до положень ЦПК України можуть розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, а позивач не навела обставин, які б свідчили про неможливість її розгляду в такому порядку.
Доводи апеляційної скарги про навмисне затягування судом першої інстанції розгляду справи є безпідставними, адже матеріалами справи підтверджується, що тривалість її розгляду була зумовлена процесуальним рухом справи, зокрема залишенням позовної заяви без руху, переглядом ухвали суду в апеляційному порядку, поданням сторонами процесуальних заяв і клопотань та необхідністю їх вирішення, а доказів безпідставного відкладення розгляду справи чи умисного затягування процесу судом позивачем не надано.
Суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно навів мотиви щодо відмови у стягненні моральної шкоди, оскільки з уточненої позовної заяви слідує, що позивач не заявляла вимоги про її відшкодування. Водночас зазначена обставина не вплинула на правильність вирішення спору по суті, оскільки основні позовні вимоги стосувалися визнання незаконними дій щодо відключення електропостачання та відновлення електропостачання, у задоволенні яких суд обґрунтовано відмовив, а тому наведена неточність у мотивувальній частині рішення не є підставою для його скасування.
Посилання відповідача на неповне дослідження доказів є безпідставними, оскільки суд першої інстанції надав оцінку всім належним та допустимим доказам у їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, навів мотиви прийняття одних доказів та відхилення інших.
Не заслуговують на увагу доводи про незаконність первинного відключення будинку 11 січня 2024 року, оскільки припинення електропостачання було здійснено на підставі заяви попереднього власника об`єкта після підтвердження факту його відчуження, що відповідає вимогам пункту 4.27 Правил.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність у структурних підрозділів відповідача повноважень на вчинення відповідних дій, оскільки такі підрозділи діяли від імені ПрАТ «Кіровоградобленерго» як оператора системи розподілу, а доказів протилежного матеріали справи не містять.
Посилання ОСОБА_1 щодо недопустимості актів про порушення та відеозаписів спростовуються матеріалами справи, оскільки зазначені докази отримані та подані у порядку, встановленому процесуальним законом, а будь-яких належних доказів їх недостовірності позивачем не надано.
Твердження відповідача про відсутність доказів належності електричних мереж відповідачу не впливають на правильність вирішення спору, оскільки ПрАТ «Кіровоградобленерго» здійснює діяльність як оператор системи розподілу на відповідній території та наділене законом повноваженнями щодо експлуатації мереж і контролю за дотриманням правил користування електричною енергією.
Доводи апеляційної скарги щодо упередженості судді та порушення порядку розгляду заяв про відвід не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2026 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 08.06.2026.

Головуючий суддя     С. І. Мурашко 

Судді        О. Л. Карпенко

О. І. Чельник