Справа № 149/1556/26
Провадження №2-а/149/29/26 
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2026 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Олійника І. В.,
за участі секретаря Янюк А. Й.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Короткий зміст заявлених вимог
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом у якого на одну вісь встановлено шини з різним малюнком протектора, що є порушення пп. г п. 31.4.5 ПДР. Проте позивач не погоджується з вказаною постановою та зазначає, що під час руху ним було пошкоджено шину, у зв`язку з чим він здійснив її заміну на шину з таким самим малюнком протектора, однак з іншим ступенем зносу, після чого, з увімкненою аварійною сигналізацією, продовжив рух до найближчого місця ремонту, що відповідає п.п. 9.9, 31.5 ПДР. Під час руху до місця ремонту його зупинили працівники поліції, які виявили порушення та винесли оскаржувану постанову. Позивач вважає, що вчинення ним адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами, а тому просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.
Рух справи та процесуальні дії
Ухвалою суду від 13.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачеві визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.
21.05.2026 представником відповідача, через систему "Електронний суд", подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію тим, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивача було зупинено за порушення ПДР. У подальшому з`ясовано, що на одній осі транспортного засобу встановлено шини із різними типами малюнків протектора, що є порушення пп. г п. 31.4.5 ПДР, а тому водія було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. На підтвердження прийнятого рішення відповідачем надано відеозаписи та фотознімки з особистого телефону поліцейського, оскільки портативний відеореєстратор на момент події був розряджений. 
Позиція учасників справи
Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. 
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7071920 від 23.04.2026 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за те, що 23.04.2026 о 05:49 по вул. Київська, 16А у м. Хмільник він керував транспортним засобом "3507", н.з. НОМЕР_1 , у якого на одну вісь встановлено шини з різним малюнком протектора, чим порушив пп. г п. 31.4.5 ПДР, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Листом № 39Аз/41/21/20-2026 від 27.04.2026 представнику позивача повідомлено про те, що надати відеозаписи із портативних відеореєстраторів не представляється можливим через вичерпання ресурсу ємності АКБ (ампер-годин).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
За змістом пп. г п. 31.4.5 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі, якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.
У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил (п. 31.5 ПДР).
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Оскаржувана постанова відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.
Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова Верховного Суду у справі № 686/11314/17).
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 та інших.
На виконання обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення суб`єктом владних повноважень подано відзив на позовну заяву, відеозаписи та фотознімки з особистого телефону поліцейського, якими зафіксовано, що позивач був зупинений за порушення ПДР, а саме за неувімкнення зовнішнішніх світлових приладів та неувімкнення світлового покажчика повороту. Після зупинки поліцейським виявлено та зафіксовано порушення позивачем пп. г п. 31.4.5 ПДР, зокрема те, що на задній вісі вантажного автомобіля, з правого боку за напрямком руху, встановлено шини з різними малюнками протектора.
Суд приймає до уваги, що статтею 251 КУпАП не встановлено спеціальних вимог до технічних засобів, за допомогою яких здійснюється фото- та відеофіксація обставин правопорушення, а тому доходить висновку, що використання поліцейським особистого мобільного телефону, зумовлене розрядженням портативного відеореєстратора, не суперечить вимогам чинного законодавства. 
При цьому суд критично оцінює доводи позивача про виникнення несправності безпосередньо під час руху 23.04.2026, оскільки вони не узгоджуються з його поясненнями, що зафіксованими на відеозаписі. Зокрема, на відеозаписі (час - 00:28) позивач пояснив, що "вчора розірвав ската та поміняв", що свідчить про виникнення відповідної технічної несправності не 23.04.2026 під час руху, а напередодні. Отже, позивач був обізнаний про наявність зазначеної несправності ще до початку руху транспортного засобу 23.04.2026, а тому його посилання на дотримання вимог пунктів 9.9, 31.5 ПДР, які застосовуються у випадку виникнення технічної несправності в дорозі, є безпідставними.
Також безпідставними є доводи позивача про заміну пошкодженої шини на шину з таким самим малюнком протектора, однак з іншим ступенем зносу, оскільки відеозаписом та фотознімками зафіксовано встановлення на задній осі вантажного автомобіля, з правого боку за напрямком руху, шин з різними малюнками протектора, що свідчить про недостовірність повідомлених ним відомостей.
Відтак, суд доходить висновку про необгрнутованість позовних вимог. При цьому відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а доводи позивача є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з чим судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 121, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 162, 246, 250, 286 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повне судове рішення складено – 01.06.2026.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, вул. Федора Ернста, 3 м. Київ.
Суддя          Ігор ОЛІЙНИК