ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3663/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн” №08-911/3476/25 від 29.05.2026 року (вх. №4897 від 01.062026) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3663/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн”, м. Київ 
до 1) Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, м. Москва
2) Російської Федерації в особі Державної корпорації розвитку “ВЕБ.РФ”, м. Москва
про стягнення збитків 

без виклику представників учасників справи 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 26.05.2026 року у справі №911/3663/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн” до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації та Російської Федерації в особі Державної корпорації розвитку “ВЕБ.РФ” про стягнення збитків задоволено повністю; стягнуто солідарно з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації та Державної корпорації розвитку “ВЕБ.РФ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн” 39321146 грн. 00 коп., що станом на 18.07.2025 (дата оцінки) еквівалентно 939191 доларів США 00 центів США реальних збитків, завданих внаслідок широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України та 17682256 грн. 00 коп., що станом на 31.08.2025 (дата оцінки) еквівалентно 428554 доларів США 78 центів США збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих внаслідок широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України; стягнуто з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації в дохід Державного бюджету України 427525 грн. 51 коп. судового збору; стягнуто з Державної корпорації розвитку “ВЕБ.РФ” в дохід Державного бюджету України 427525 грн. 51 коп. судового збору. 
До суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн” надійшла заява №08-911/3476/25 від 29.05.2026 року (вх. №4897 від 01.062026) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3663/25, відповідно до якої позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат, з яких: 244015,50 грн. – витрати на професійну правничу допомогу; 90000,00 грн. – витрати на оплату вартості оцінки реальних (матеріальних) збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю “Віссманн” внаслідок збройної агресії Російської Федерації станом на 18.07.2025; 110000,00 грн. – витрати на оплату вартості оцінки збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих Товариству з обмеженої відповідальністю “Віссманн” внаслідок збройної агресії Російської Федерації станом на 31.08.2025 року; 70620,00 грн. – витрати на оплату вартості проведення судової економічної експертизи №15/09/-2025 від 15.09.2025; 70620,00 грн. – витрати на оплату вартості проведення судової економічної експертизи №25/09/-2025 від 25.09.2025. 
Ухвалою суду від 02.06.2026 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн” №08-911/3476/25 від 29.05.2026 року (вх. №4897 від 01.062026) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3663/25; вирішено дійснювати розгляд заяви без виклику сторін за наявними матеріалами; Російську Федерацію в особі Міністерства юстиції Російської Федерації та Російську Федерацію в особі Державної корпорації розвитку “ВЕБ.РФ”: зобов`язано надати відзив на подану заяву про ухвалення додаткового рішення.
З урахуванням того, що предметом розгляду поданої ТОВ «ВІССМАН» заяви є стягнення лише судових витрат щодо правничої допомоги та витрат на оплату вартості проведення експертиз та оцінок, суд дійшов висновку здійснювати розгляд заяви ТОВ «ВІССМАН» про стягнення судових витрат без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.
Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Оскільки, відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву на заяву (заперечень щодо заяви про стягнення витрат на правову допомогу), суд розглядає заяву за наявними матеріалами. 
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн” №08-911/3476/25 від 29.05.2026 року (вх. №4897 від 01.062026) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3663/25 про розподіл судових витрат у загальній сумі 585255,50 грн., судом встановлено наступне.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 2 ст. 128 ГПК України).
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідну заяву, в порядку частини 8 ст. 129 ГПК України, позивач зазначив у заяві про усунення недоліків позовної заяви №04-911/3476/25 від 11.12.2025, зазначивши, що розмір витрат на професійну правову допомогу складає 244015,50 грн., а також, позивачем понесено витрати пов`язані з оплатою вартості оцінки збитків реальних (матеріальних) збитків на суму 90000,00 грн., вартості оцінки збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 110000,00 грн., оплатою вартості проведення судової економічної експертизи №15/09/-2025 від 15.09.2025 на суму 70620,00 грн. та судової економічної експертизи №25/09/-2025 від 25.09.2025 на суму 70620,00 грн. 
Судом встановлено, що позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №911/3663/25 подано до суду 01.06.2026. 
Таким чином, позивачем дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"); за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. п. 130-131 постанови від 16.11.2022 у справі №922/1964/21); адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2025 між Адвокатським об`єднанням «ФІНКОРД ІНТЕЛІДЖЕНС» (за договором – виконавець) та ТОВ «ВІССМАНН» (за договором – клієнт) укладено Договір №04-07/25 про надання правничої допомоги та консультаційних послуг (далі – Договір), згідно п. 1.1 якого, згідно з положеннями цього Договору Виконавець зобов`язується надавати Клієнту юридичні послуги у вигляді правової допомоги та консультаційні послуги (далі – Послуги) перелік яких наведено в п. 1.1 Договору. 
Згідно п. п. 3.1, 3.2 Договору, сторони погодили, цей Договір є оплатним. Розмір гонорару (винагороди) Виконавця, а також умови, порядок і строки проведення розрахунків визначаються сторонами в окремих додаткових угодах. Виконання Виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором підтверджується підписанням Сторонами двостороннього акта наданих послуг. Акт підписується після надання відповідних послуг у строки, визначені додатковими угодами або за фактом виконання доручень. 
Відповідно до п. 2. Додаткової угоди №1 від 16.07.2025 до Договору, відповідно до Розділу 3 Договору Сторони визначили, що за надання послуг, передбачених цією Додатковою угодою, розмір гонорару Виконавця становить та складається з: (п. 2.1.) Фіксованої винагороди у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) євро, що підлягають оплаті у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення платежу, та сплачується у такому порядку: 5000 євро - протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання цієї Додаткової угоди; 5000 євро - протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати відкриття провадження у справі про стягнення на користь Клієнта збитків, завданих збройною агресією російської федерації; 5000 євро - протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати ухвалення судом рішення про стягнення на користь Клієнта збитків, завданих збройною агресією російської федерації; (п.2.2.) Гонорару успіху (success fee) у розмірі 5% (п`яти відсотків) від суми відшкодування, визначеної рішенням суду, який сплачується протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати ухвалення судом рішення про стягнення на користь Клієнта збитків, завданих збройною агресією російської федерації.
В якості доказів надання юридичних послуг та понесених витрат на правову допомогу у сумі 244015,50 грн. до матеріалів справи долучено копію Договору № 04-07/25 про надання правової допомоги та консультаційних послуг від 04.07.2025, Додаткової угоди №1 до Договору № 04-07/25 про надання правової допомоги та консультаційних послуг від 16.07.2025, акту №1 від 10.12.2025 здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №001197 від 14.06.2021, ордеру Серія АА №1457047 від 03.11.2025, рахунку на оплату № 3 від 16.07.2025, платіжної інструкції №1338 від 17.07.2025.
З доданого до матеріалів справи Акту №1 від 10.12.2025 здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг вбачається, що виконавцем надано а позивачем прийнято юридичні послуги загальна вартість яких складає 244015,50 грн. Зазначений акт підписано представниками обох сторін, у вказаному акті наведено перелік та обсяги послуг, що надавались адвокатом третій особі, розрахунок наданих послуг та їх загальна вартість.
Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються обставини надання позивачу адвокатським об`єднанням професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим, зазначені витрати є витратами на професійну правничу допомогу та, відповідно, є судовими витратами в розумінні ст. 123 ГПК України.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 26.11.2020 у справі №922/1948/19, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №914/434/17).
Варто також зазначити, що згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З урахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).
Відповідачами заперечень щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, незгоди із сумою понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду не надано.
Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Дослідивши додані до заяви про розподіл судових витрат документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд вважає підтвердженою належними та допустимими доказами суму судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 244015,50 грн., надану позивачу адвокатським об`єднанням «ФІНКОРД ІНТЕЛІДЖЕНМ». 
Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються обставини надання позивачу адвокатським об`єднанням професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим, зазначені витрати є витратами на професійну правничу допомогу та, відповідно, є судовими витратами в розумінні ст. 123 ГПК України.
Частинами 2, 4 ст. 127 ГПК України визначено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 2 від 13.08.2025, відповідно до Розділу 3 Договору, а також положень Додаткової угоди №1 до Договору від 16.07.2025 року Сторони погодили, що Клієнт додатково сплачує Виконавцю 728000,00 грн. за: організацію та проведення оцінки знищеного та/або пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ майна, що належало Клієнту, для цілей майбутнього відшкодування збитків Клієнтом, отриманих у результаті збройної агресії РФ; організацію та проведення оцінки упущеної вигоди Клієнта від перешкод у провадженні господарської діяльності внаслідок знищення та пошкодження його майна у зв`язку із збройною агресією РФ; організацію експертних досліджень та отримання висновків експертів за результатами проведення судових економічних експертиз.
Так, позивачем також понесено судові витрати, пов`язані із оплатою вартості оцінки збитків реальних (матеріальних) збитків, завданих ТОВ «ВІССМАНН» внаслідок збройної агресії Російської Федерації станом на 18.07.2025 року, складеним ТОВ «БІ ВІ АР» 25.08.2025 на суму 90000,00 грн.; оплатою вартості оцінки збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих ТОВ «ВІССМАНН» внаслідок збройної агресії Російської Федерації станом на 31.08.2025 року, складений ТОВ «БІ ВІ АР», 08.09.2025 на суму 110000 грн.; оплатою вартості проведення судової економічної експертизи №15/09/-2025 від 15.09.2025 на суму 70620,00 грн.; оплатою вартості проведення судової економічної експертизи № 25/09/-2025 від 25.09.2025 на суму 70620,00 грн. 
В якості доказів надання юридичних послуг та понесених витрат на правову допомогу у сумі 341240,00 грн. до матеріалів справи долучено копію Договору №04-07/25 про надання правової допомоги та консультаційних послуг від 04.07.2025, Додаткової угоди №2 до Договору №04-07/25 про надання правової допомоги та консультаційних послуг від 13.08.2025, договору №1-31-07/25 від 31.07.2025 про надання послуг з оцінки, договору №1-18-07/25 від 18.07.2025 про надання послуг з оцінки, договору №25/08-2025 від 25.08.2025, договору №04/09-2025 від 04.09.2025 про надання послуг з проведення економічної експертизи, акту прийому послуг від 09.09.2025 до Договору №1-31-07/25 від 31.07.2025 про надання послуг з оцінки, акту приймання-передачі наданих послуг від 15.09.2025 до Договору №25/08-25 від 25.08.2025, акту приймання-передачі наданих послуг від 26.09.20025 до Договору №04/09-25 від 04.09.2025, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.08.2025 до Договору №1-18-07/25 від 18.07.2025, копії платіжних інструкцій на оплату послуг за договорами про надання послуг з оцінки. 
З доданого до матеріалів справи: акту приймання-передачі наданих послуг від 15.09.2025 до Договору №25/08-25 від 25.08.2025, акту приймання-передачі наданих послуг від 26.09.20025 до Договору №04/09-25 від 04.09.2025, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.08.2025 до Договору №1-18-07/25 від 18.07.2025 вбачається надання позивачу послуг з оцінки та з проведення експертиз, загальна вартість яких складає 341240,00 грн. 
На підтвердження оплати за проведення експертиз та оцінок за укладеними договорами позивачем до заяви додано копії платіжних доручень. 
Згідно ч.ч. 5-7 ст. 127 ГПК України, розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року у справі №712/4126/22.
Складені ТОВ «БІ ВІ АР» звіт за результатами проведення оцінки збитків у вигляді упущеної вигоди від 08.09.2025 та звіт за результатами проведення оцінки збитків у вигляді упущеної вигоди від 25.08.2025, а також, висновки судової економічної експертизи №15/09/-2025 від 15.09.2025 та №25/09/-2025 від 25.09.2025 враховані при розгляді справи №911/3663/25 та суд у своєму рішенні посилався на відповідні висновки виконаних експертиз та звітів про оцінку збитків.
Відтак, суд враховує, що витрати за проведені експертизи та звіти про оцінку завданих ТОВ «ВІССМАНН» збитків, понесені позивачем, прийняті судом як докази для встановлення факту спричинення збитків, завданих ТОВ «ВІССМАНН» внаслідок збройної агресії Російської Федерації та їх розміру, а також, на підтвердження підстав та обставин, зазначених позивачем в обґрунтування позовних вимог.
Проаналізувавши надані докази на підтвердження понесення витрат на проведення вищезазначених судових експертиз, суд дійшов висновку, що витрати відповідача на проведення таких експертиз та звітів про оцінку у даній справі у загальному розмірі 341240,00 грн. пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та підтверджений належними доказами.
Так, дослідивши матеріали справи та враховуючи категорію та складність справи, об`єм роботи, проведеної адвокатським об`єднанням під час розгляду справи, а також, задоволення позову, з урахуванням критеріїв пропорційності та розумності, суд вважає обґрунтованим розмір покладених на відповідачів в рівних частинах витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката у сумі 244015,50 грн. та понесених витрат на проведення судових експертиз та звітів про оцінку збитків у сумі 341240,00 грн.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
УХВАЛИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн” №08-911/3476/25 від 29.05.2026 року (вх. №4897 від 01.062026) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3663/25 про розподіл судових витрат задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля 1, основний державний реєстраційний номер (в РФ): 1037739668834) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІССМАНН” (01104, м. Київ, вул. Бовсунівська, 13-15, код ЄДРПОУ 30724898) 292627 (двісті дев`яносто дві тисячі шістсот двадцять сім) грн. судових витрат. 
3. Стягнути з Державної корпорації розвитку “ВЕБ.РФ” (125009, м. Москва, вул. Воздвиженка, буд. 10, основний державний реєстраційний номер (в РФ):1077711000102) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІССМАНН” (01104, м. Київ, вул. Бовсунівська, 13-15, код ЄДРПОУ 30724898) 292627 (двісті дев`яносто дві тисячі шістсот двадцять сім) грн. судових витрат.
4. Видати накази після набрання рішенням законної сили. 

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць