РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року 	справа № 580/3107/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 , викладену у листі від 31.10.2025 №1352/14298, щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 ;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату грошового забезпечення, нарахованого військовослужбовцю ОСОБА_2 , позивачу, як його представнику на підставі нотаріальної довіреності.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у березні 2024 року військовослужбовець ОСОБА_2 , який проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , видав позивачу нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив представляти його інтереси, а також отримувати належні йому грошові кошти. Зазначена довіреність була видана добровільно, у період проходження військової служби, та є чинною.
У червні 2024 року військовослужбовець зник безвісти під час виконання бойового завдання, що підтверджується Сповіщенням сім`ї №639 від 03.07.2024, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Звернувшись до військової частини НОМЕР_1 із письмовою заявою №1380/3185 від 29.10.2025 щодо виплати належних коштів ОСОБА_2 , отримала відмову.
Позивач стверджує, що видана довіреність є нотаріально посвідченою та чинною, і вона не припинена, оскільки: строк її дії не закінчився; довіреність не була скасована довірителем; відсутнє рішення суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або померлим.
Отже, на переконання позивача, вона є належним представником військовослужбовця. Грошове забезпечення військовослужбовця є його особистим майновим правом (доходом), яким він вправі розпоряджатися на власний розсуд, у тому числі шляхом уповноваження іншої особи на його отримання.
На момент звернення до відповідача відсутні особи, які мають переважне право на отримання виплат, передбачених для членів сім`ї військовослужбовця. Таким чином, відмова у виплаті грошового забезпечення фактично призводить до ситуації, коли належні військовослужбовцю кошти не виплачуються жодній особі, що суперечить принципам справедливості та законності.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що до відповідача від ІНФОРМАЦІЯ_2 за вх. № 35015 від 29.10.2025 надійшла заява позивача з переліком документів щодо виплати їй грошового забезпечення та додаткової винагороди на період дії воєнного стану, інших видів грошового забезпечення сержанта ОСОБА_2 , який зник безвісти 26.06.2024. 
Серед доданих документів є копія довіреності від 21.03.2024, відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважив позивача представляти його інтереси, в тому числі шляхом надання позивачу права отримувати належні йому кошти, та заповіт від 21.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті призначив спадкоємцем всього належного йому майна позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність від 21.03.2024 не містить інформації щодо військового звання ОСОБА_2 , місця і часу її складення, а також номери телефонів, адреси електронної пошти позивача, як це має бути передбачено відповідно до пункту 3 Порядку № 550. Таким чином, довіреність від 21.03.2024, що видана позивачу, не можна трактувати, як особисте розпорядження військовослужбовця на випадок полону.
Крім того, відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Сержант ОСОБА_2 у відповідача обліковується як військовослужбовець, що зник безвісти. Таким, що загинув, чи померлою особою не обліковується. 
Отже, право на отримання майна, в тому числі і грошових коштів ОСОБА_2 , у позивача виникне після смерті ОСОБА_2 .
За результатами розгляду заяви позивача від 29.10.2025 та доданих документів відповідач надав відповідь від 31.10.2025 за вих. № 1352/14298, відповідно до якої наявні правові підстави для відмови у задоволенні заяви позивача, у зв`язку з відсутністю серед документів, долучених до заяви ОСОБА_1 , підтвердження її правового статусу як особи - члена сім`ї І ступеня споріднення відносно зниклого безвісти ОСОБА_2 , визначеного пунктом 6 статті 9 Закону України № 2011-XII та пунктом 6 Порядку № 884. 
Крім того, Порядок № 884 не передбачає виплати сум належного грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх на підставі заповіту та/або довіреності. Тому на даний час здійснюється депонування 100% належного грошового забезпечення на особовий рахунок сержанта ОСОБА_2 .
Позивач подав відповідь на відзив, в якому вказано, що відповідач помилково ототожнює правовідносини щодо отримання грошового забезпечення членами сім`ї військовослужбовця із правовідносинами представництва.
Позивач діє виключно як представник військовослужбовця на підставі належним чином оформленої довіреності відповідно до статей 237, 244 Цивільного кодексу України.
Таким чином, у даному випадку відсутні правовідносини щодо виплат членам сім`ї, натомість наявні правовідносини представництва. 
Щодо безпідставного застосування п. 6 ст. 9 Закону та Постанови №884 Посилання відповідача на пункт 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанову Кабінету Міністрів України № 884 є безпідставним. Зазначені норми застосовуються виключно у випадках відсутності волевиявлення військовослужбовця щодо розпорядження належними йому коштами. У даному випадку таке волевиявлення є та виражене у формі довіреності. Довіреність є прямим та належним волевиявленням військовослужбовця щодо розпорядження належними йому грошовими коштами, що виключає застосування механізму, передбаченого пунктом 6 статті 9 Закону № 2011-XII та Постанови № 884.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.
21.03.2024 приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу посвідчена довіреність серії НТА №963654, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноважує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , представляти його інтереси на підприємствах, в установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, в тому числі: в органах місцевого самоврядування, сільських та/чи селищних радах, виконавчих та/чи соціальних службах, банківських установах України, БТІ, відділах приватизації, нотаріальних органах, центрі надання адміністративних послуг, у будь-яких державних, громадських, господарських та інших підприємствах (тому числі електро-, водо- та газопостачання), відповідному управлінні Держземагенства, ЦДЗК, державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Пенсійному фонді, Управлінні праці та соціального захисту населення, совбезах, у відділі субсидії, представляти інтереси перед юридичними та/чи фізичними особами, органах Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно при вирішенні будь-яких питань.
Для чого ОСОБА_4 вправі:
- мати вільний доступ та користуватися належним на праві власності житловим будинком з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що розташовані на АДРЕСА_2 , а також представляти інтереси на підприємствах в установах та організаціях всіх видів та форм власності по оформленню документів про право власності та/чи користування належним мені нерухомим майном;
- отримувати, подавати та підписувати від його імені необхідні документи та довідки (в тому числі витяги з Управління Держкомзему, Земельного відділу, ДРРП), заяви, листи, запити, інформаційні довідки, картки, витяги, рішення, правовстановлюючі документи та/чи інші документи, що необхідні для оформлення та подальшої реєстрації згідно чинного законодавства України, одержувати з цією метою будь-які документи, довідки, свідоцтва чи іншу документацію, в тому числі кадастровий номер на земельну ділянку;
- одержувати дублікати документів;
- представляти інтереси в сільських та/чи селищних радах, в т.ч. ОТГ, з питань успадкованого майна, включаючи земельні ділянки (паї), після померлої ОСОБА_5 з правом подання, підписування та отримання всіх необхідних заяв, довідок, витягів та чи інших документів, в разі потреби дублікатів документів на успадковане мною майно;
- бути представником з питань відведення, приватизації та одержання у власність будь-якої земельної ділянки на території України незалежно від площі та місця розташування на його ім`я, як учасника бойових дій, та зареєструвати право власності;
- отримувати належні йому кошти, дивіденди в банківських установах України та/чи продукцію від оренди земельної ділянки (паю) з правом підпису на документах, платіжних дорученнях, заявах на переказ та видачу коштів;
- розписуватися за нього, підписувати заяви та укладати договори оренди земельної ділянки;
- представляти інтереси в банківських установах України, з правом розпорядження від імені будь-якими банківськими картками та рахунками (в тому числі депозитними), відкритими на його ім`я (в тому числі відкривати рахунки, розпоряджатися та отримувати грошові кошти, що знаходяться на рахунках, вносити від його імені грошові кошти на рахунки, проводити розрахункові операції за рахунками, отримувати виписки, витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідки, вносити зміни до банківських договорів, закривати рахунки, отримувати спеціальні платіжні засоби (картки) у випадку їх випуску та/чи перевипуску, ПІН-коди до картки (ПІН-конверти), укладати договори депозиту та отримувати по них грошові кошти);
- сплачувати будь-які платежі, збори, мито тощо, а також виконувати всі інші дії, передбачені чинним законодавством для такого роду повноважень та які, на думку представника, будуть доцільними для правильного і ефективного ведення справ.
Відповідно до сповіщення від 03.07.2024 №639, ОСОБА_2 зник безвісти 26.06.2024 в населеному пункті Красногорівка Донецької області.
Позивач подала на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 заяву, в якій просила на підставі Довіреності від сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зник безвісті 26.06.2024, виплачувати його грошове забезпечення, відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 із змінами «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти», а саме:
- грошове забезпечення та винагороду, що визначена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168;
- грошову допомогу для оздоровлення за 2025 рік;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік.
До заяви додано копії: паспорту та ідентифікаційного коду; заповіту ОСОБА_2 ; довіреності на представлення інтересів ОСОБА_2 .
За результатами розгляду заяви позивача від 29.10.2025 та доданих документів відповідач надав відповідь від 31.10.2025 вих. № 1352/14298, відповідно до якої наявні правові підстави для відмови у задоволенні заяви позивача, у зв`язку з відсутністю серед документів, долучених до заяви ОСОБА_1 , підтвердження її правового статусу як особи - члена сім`ї І ступеня споріднення відносно зниклого безвісти ОСОБА_2 , визначеного пунктом 6 статті 9 Закону України № 2011-XII та пунктом 6 Порядку № 884. Крім того, Порядок № 884 не передбачає виплати сум належного грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх на підставі заповіту та/або довіреності. Тому на даний час здійснюється депонування 100% належного грошового забезпечення на особовий рахунок сержанта ОСОБА_2 .
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).
Згідно з ч.1 ст.2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) (тт і далі у редакції станом на час зникнення ОСОБА_2 безвісти - 26.06.2024).
Відповідно до ч.ч.2-4, 6 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:
дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначений Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (далі - Порядок №884).
Суд зазначає, що Порядок №884 зазнав змін з часу зникнення ОСОБА_2 до часу вирішення спору.
Так, станом на час зникнення безвісти ОСОБА_2 пунктами 2, 3, 4, 7, 8 Порядку №884 було передбачено, що під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.
За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
До заяви додаються:
копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);
довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);
копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);
копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);
копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.
У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:
подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;
подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;
подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;
з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.
Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.
Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.
Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:
військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;
військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації):
до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;
протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
З 19.04.2025 Порядок №884 зазнав суттєвих змін, зокрема щодо порядку виплати та кола осіб, яким виплачуються кошти, і п.п.3-6 цього порядку викладені у такій редакції.
Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
До заяви про виплату грошового забезпечення (далі - заява про виплату) додаються такі документи:
копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або копія документа, що посвідчує особу без громадянства, копія посвідки на постійне/тимчасове проживання, копія посвідчення біженця або копія іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України);
копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині (чоловікові);
копія свідоцтва про народження дитини або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців;
копія документа, що підтверджує:
- призначення особи опікуном, піклувальником малолітньої (неповнолітньої) дитини військовослужбовця, усиновлення такої дитини, - для виплати грошового забезпечення законним представникам на малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців або дітей військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку);
- призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітніх дітей, рідних братів (сестер) чи їх усиновлення, - для виплати грошового забезпечення повнолітнім дітям військовослужбовців, їх рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці;
- встановлення інвалідності, - для виплати грошового забезпечення дітям військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам;
копія свідоцтва про народження військовослужбовців або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців;
копія рішення суду про поновлення батьківських прав - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців, які були позбавлені батьківських прав стосовно військовослужбовців;
копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення;
інформація про назву банку та номер поточного банківського рахунка (у форматі IBAN) - для зарахування грошового забезпечення визначеній особі.
Заява про виплату та додані до неї документи подаються у паперовій формі особисто чи на поштову адресу або в електронній формі (за технічної можливості) на адресу електронної пошти чи засобами інформаційно-комунікаційних систем.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає заяву про виплату та додані до неї документи і приймає рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам або про відмову у виплаті грошового забезпечення.
Рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам приймається на підставі:
документів, визначених у пункті 3 цього Порядку;
інформації, отриманої з державних реєстрів;
копії особистого розпорядження на випадок полону (за наявності).
Рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення у письмовій формі доводиться до відома заявника протягом 15 календарних днів з дня подання заяви про виплату з обов`язковим зазначенням підстави у разі відмови у такій виплаті.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам у разі:
подання заяви про виплату особами, не передбаченими в пункті 1 цього Порядку, а також визначеними особами, які мають (набули) громадянство Російської Федерації чи Республіки Білорусь, або постійно проживають на території таких країн, або засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору;
подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку;
з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон, самовільного залишення ними військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирства.
У разі відсутності документів, визначених у пункті 3 цього Порядку, та для прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) отримує відповідні витяги з державних реєстрів щодо військовослужбовців та зазначених осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення у порядку, визначеному в пункті 6 цього Порядку.
Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам не позбавляє їх права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.
Від виплати грошового забезпечення можуть відмовитися визначені особи, зазначені:
в абзаці четвертому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", - на користь інших визначених осіб, зазначених в такому абзаці;
в абзаці п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", - на користь інших визначених осіб, зазначених в такому абзаці.
Такі визначені особи подають відповідну заяву, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально, в якій зазначається інформація про іншу визначену особу і розмір належної їй частки грошового забезпечення.
У разі подання заяви про відмову від виплати грошового забезпечення без зазначення в ній інформації про іншу визначену особу, на користь якої відмовляється визначена особа, належна їй частка грошового забезпечення рівномірно розподіляється між іншими особами, зазначеними в абзаці четвертому або п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Подання заяви про відмову від виплати грошового забезпечення від імені малолітніх, неповнолітніх дітей військовослужбовців, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на виплату грошового забезпечення, не допускається.
Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявнику може бути оскаржено у судовому порядку.
Виплата визначеним особам грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) щодо:
військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон або до дня їх звільнення з полону (дати складення актового запису про смерть) включно;
військовослужбовців, зниклих безвісти, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або дати складення актового запису про смерть включно.
В усіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини (установи, організації).
У разі коли заява про виплату надійшла до військової частини (установи, організації) до дня з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон, до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, або до дати складення актового запису про смерть, сума виплаченого визначеним особам грошового забезпечення в розмірах, які діяли на дату виплати згідно із законодавством, поверненню не підлягає.
Грошове забезпечення виплачується визначеним особам шляхом перерахування коштів уповноваженими органами на рахунки в банківських установах, зазначених у заявах про виплату.
Належне до виплати грошове забезпечення зберігається за визначеними особами в розмірах частки, встановленої відповідно до абзаців другого - четвертого пункту 6 цього Порядку, але не більше ніж до дня, визначеного в абзацах другому і третьому цього пункту.
Збереження належного, але не виплаченого, грошового забезпечення за військовослужбовцями (визначеними особами) здійснюється військовою частиною (установою, організацією) за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні шляхом зарахування сум грошового забезпечення на депозитні рахунки в органах Казначейства. У разі збереження сум грошового забезпечення понад три роки і більше такі суми сплаті до відповідних бюджетів не підлягають.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) з метою здійснення контролю:
за виплатою (збереженням належних, але не виплачених сум) грошового забезпечення - організовує облік та звітність нарахованих, виплачених (не виплачених) сум грошового забезпечення згідно із законодавством;
за продовженням виплати грошового забезпечення визначеним особам (які отримують таку виплату понад шість місяців підряд) - щороку станом на 1 липня та 1 січня уточнює інформацію про таких визначених осіб щодо права на подальшу виплату грошового забезпечення. Під час здійснення зазначених заходів виплата грошового забезпечення визначеним особам не припиняється.
За результатами здійснення контролю за продовженням виплати грошового забезпечення визначеним особам командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) оголошує:
наказ про продовження виплати грошового забезпечення - у разі, коли у визначених осіб право на таку виплату залишилося незмінним;
наказ про припинення виплати грошового забезпечення - у разі, коли визначені особи втратили право на таку виплату.
У разі коли в ході здійснення контролю за продовженням виплати грошового забезпечення встановлено нових осіб, які набувають право на таку виплату, виплата грошового забезпечення здійснюється згідно з цим Порядком.
У разі ліквідації (припинення діяльності) військової частини (установи, організації), яка здійснює виплату грошового забезпечення, облік та звітність про нараховані, виплачені (не виплачені) суми грошового забезпечення передаються правонаступникам або органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів, згідно із законодавством.
Виплата грошового забезпечення здійснюється:
особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
У разі неподання визначеними особами заяв про виплату належне не виплачене грошове забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям:
виплачується військовослужбовцям з дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;
включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть.
Відтак, наведеними нормами, як до 19.04.2025, так і після, визначено особливий порядок виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця.
Як установлено судом, за виплатою зниклого безвісти військовослужбовця - ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_4 , обґрунтовуючи право на отримання грошового забезпечення довіреністю від 21.03.2024, посвідченою приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу посвідчена довіреність серії НТА №963654.
З цього приводу суд зазначає, що ні Закон України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ні Порядок №884, не передбачає виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця на підставі нотаріально-посвідченої довіреності.
Так, до 19.04.2025 грошове забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця виплачувалось: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
Жодних норм щодо виплати грошового забезпечення на підставі волевиявлення військовослужбовця Порядок №884 до 19.04.2025 не містив.
Після 19.04.2025 грошове забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця виплачується: або за особистим розпорядженням військовослужбовця, а у разі його відсутності - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені).
Суд враховує, що ОСОБА_4 не належить до кола осіб, яким може вплачуватись грошове забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця.
При цьому, надана суду нотаріально посвідчена довіреність не є «особистим розпорядженням» у розумінні вимог Порядку №884, а її видача обумовлена волевиявленням військовослужбовця на представництво інтересів відповідно до вимог ЦК України.
Більш того, дослідивши зміст вищевказаної довіреності, суд дійшов висновку, що вона не містить посилань щодо нарахування позивачу грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 .
Вказаною довіреність ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 , зокрема: отримувати належні йому кошти, дивіденди в банківських установах України; представляти інтереси в банківських установах України.
Отже, враховуючи особливий порядок виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, відсутність доказів належності позивача до кола осіб, яким може вплачуватись грошове забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця (без особистого розпорядження), суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 .
Тому позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, а судові витрати - розподілу згідно зі ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту. 

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ