Справа № 750/1066/26
Провадження № 2/750/1422/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Слісаря А.В.,
за участю секретаря Примак Т.В.,
представника позивача та представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, 

в с т а н о в и в: 

у січні 2026 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання. Позов мотивує тим, що він є сином позивача та на даний час досяг повноліття і навчається у Київському національному лінгвістичному університеті на денній формі навчання з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року. У зв`язку з навчання не має можливості працювати у повному обсязі та матеріально забезпечувати себе самостійно, оплачуючи проживання, харчування та на інші витрати пов`язані із навчанням. Відповідач має регулярний дохід, а тому його матеріальне становище дає йому можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на період навчання у розмірі частки усіх видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання. 
Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
06 березня 2026 року представник відповідача подав до суду відзив на позов у якому позов визнає частково про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/15 частини від усіх видів доходу(заробітку). Відзив обгрунтований тим, що батьки мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні своїх дітей, тому позивача має утримувати як відповідач так і мати позивача однаково, тобто батьки позивача мають у рівних частинах утримувати свого сина. Відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату у середньому 80000 грн. та перебуває на обліку у Пенсійному фонді і отримує пенсію, а тому у разі стягнення з нього аліментів у розмірі частини його доходу, розмір аліментів складе 23750 грн. Враховуючи принцип рівності батьків у тому числі нести витрати на утримання своєї дитини, у разі задоволення позову, частка матері на утримання сина, також має складати 23750 грн. При цьому, 1/15 частина доходу відповідача становить біля 7000 грн., а тому у разі надання позивачу такої ж суми, дохід позивача буде складати 14000 грн., що перевищує прожитковий мінімум для працездатної особи. Вказує, що позивачем не доведено розміру його щомісячних витрат. Просить врахувати суд, що відповідач не має у власності нерухомого майна та проживає у найманому житлі, а робота відповідача впливає на стан здоров`я та потребує постійного лікування у зв`язку з наявністю хронічних захворювань. Враховуючи наведене, просить суд звернути, що відповідач має не лише доходи, а і відповідні витрати. 
У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Вказує, що витрачає кошти на орендовану квартиру у якій він проживає, на харчування та інші витрати, пов`язані із навчанням. Він знаходиться на утриманні матері, оскільки не може працювати у зв`язку із навчанням. 
Відповідач у судове засідання не прибув. Його представник позов визнав частково та не заперечував про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/15 частини усіх видів його доходу з врхуванням обгрунтування викладеного у відзиві на позов. 
Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, які прибули у судове засідання, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено,  ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).
З довідки Київського національного лінгвістичного університету № 094 від 08.01.2026 р. вбачається, що  ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти Київського національного лінгвістичного університету. Період навчання в Університеті з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року(а.с.6). 
ОСОБА_2 працює у філії ВП «Атомремонтсервіс» АТ «НАЕК «Енергоатом», що підтверджується довідкою № 3 від 06.01.2026 р. про доходи(а.с.29) та отримує пенсію, що підтверджується довідкою(а.с.31).
З інформаційної довідки з Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно № 464266986 від 16.02.2026 року, вбачається, що за ОСОБА_2 не зареєстровані об`єкти нерухомості(а.с.32).
З наданої представником відповідачем медичної документації вбачається, що відповідач має ряд захворювань(а.с.33-41).  
Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.
Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи де отримує дохід, а також отримує пенсію, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість утримувати свого повнолітнього сина, тому з нього необхідно стягнути аліменти.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, суд враховує, що він отримує значний дохід, при цьому він не має у власності житла та згідно наданих медичних документів, має ряд захворювань, які необхідно лікувати та витрачати на це кошти, а тому суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу(заробітку) відповідача, буде відповідати інтересам позивача, забезпечуватиме його потреби на проживання, харчування та інші витрати на час його навчання, при цьому, виплата відповідачем такого розміру своїх доходів на аліменти не обмежить його у можливості себе утримувати у тому числі витрачати кошти на лікування. 
При цьому суд у рішенні не вказує, як про це просить позивач у своєму позові, що «але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку», оскільки таке застереження стосується дитини до досягнення повноліття, а позивач є повнолітньою особою. 
Суд погоджується з представником відповідача, що батьки мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню своїх дітей, але це не означає, що кожен з них має надавати своїй дитині на навчання кошти саме у однакових сумах. У даному випадку, рівність батьків полягає у матеріальному забезпечення, але «хто скільки має можливості». Якщо брати вимоги ст. 198 Сімейного кодексу України, у ній вказано, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Тобто, конструкція вказаної статті побудована так, що «батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей», але «якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати». Тобто, якщо батьки є рівними щодо утримання своїх дітей та у разі неможливості одного з ним надавати таку допомогу, це не означає, що інший також не повинен надавати таку допомогу, виходячи із рівності батьків перед своїми дітьми.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у на користь позивача у розмірі 1/6 розміру всіх видів його доходу на період навчання але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 
Крім того, на підставі ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.
Враховуючи викладене, Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 430 ЦПК України та ст. ст. 182, 199, 200 СК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, на період його навчання у Київському національному лінгвістичному університеті до 30.06.2029 року, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 27.01.2026 р. 
У іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 1331 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. 
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя  А.В. Слісар