Справа № 560/4088/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

26 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області , Старокостянтинівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить:
1. Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.
2. Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-ХІІ.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у грудні 2025 року позивач звернулася до міграційної служби для вклеювання фотокартки до паспорта у зв`язку з досягненням 45-річного віку, проте їй було відмовлено через непридатність документа для користування. У січні 2026 року вона подала заяву та необхідні документи для оформлення нового паспорта громадянина України саме у формі книжечки. Однак листом Старокостянтинівського сектору УДМС від 24 лютого 2026 року їй було відмовлено з посиланням на відсутність правових підстав для видачі паспорта у такому вигляді, оскільки чинне законодавство передбачає оформлення документа виключно у формі ID-картки (з безконтактним електронним носієм).
Позивач вважає такі дії та рішення відповідачів протиправними, що порушують її конституційні права. Посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17, вона зазначає, що позбавлення особи можливості отримати паспорт у традиційній формі книжечки та примус до збору й обробки її персональних даних для ID-картки є безумовним порушенням статті 22 Конституції України та статті 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки міграційна служба не врахувала зазначені правові позиції, позивач вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).
Представник відповідача (Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Старокостянтинівського сектору) подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заперечення обґрунтовано тим, що чинне законодавство України, зокрема Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492-VI, чітко імперативно визначає форму паспорта громадянина України як картку, що містить безконтактний електронний носій.
Представник зазначає, що за результатами розгляду звернення позивача від 03.02.2026 року їй було надано відповідь від 24.02.2026 року із роз`ясненням вимог законодавства. При цьому позивачем до заяви не було додано жодного з передбачених Тимчасовим порядком документів, необхідних для оформлення паспорта (включаючи судове рішення, що набрало законної сили), а сама заява за формою та змістом не відповідала встановленим вимогам. За відсутності повного пакета документів та законних підстав, видача паспорта у формі книжечки суперечила б визначеному порядку та принципу законності діяльності суб`єкта владних повноважень.
Окремо представник відповідача вказує на безпідставність доводів позивача щодо порушення її права на свободу світогляду і віросповідання, оскільки виготовлення паспорта у формі ID-картки жодним чином не обмежує свободу сповідувати релігію, а Конституція України не допускає звільнення від виконання законів за мотивами релігійних переконань. Оскільки міграційна служба діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, підстави для визнання її дій чи рішень протиправними відсутні.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є громадянином України та документована паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 27 квітня 2007 року.
У грудні 2025 року позивач звернулася до Старокостянтинівського сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області із заявою щодо вклеювання до вказаного паспорта книжечки фотокартки у зв`язку з досягненням нею 45-річного віку. Листом від 02.01.2026 року міграційний орган відмовив у здійсненні цієї процедури, мотивуючи рішення тим, що паспорт позивачки має ознаки непридатності для подальшого користування та підлягає обміну.
3 лютого 2026 року, позивач звернулася до Старокостянтинівського сектору УДМС із заявою про оформлення та видачу їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII.
За результатами розгляду вказаного звернення, Старокостянтинівський сектор УДМС у Хмельницькій області листом № Б-5/6/6802-26/6826.34/20-26 від 24 лютого 2026 року відмовив позивачу в оформленні паспорта громадянина України у формі книжечки. Відмова мотивована тим, що чинним законодавством, зокрема Законом України від 20.11.2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», передбачено виготовлення паспорта громадянина України виключно у формі картки, що містить безконтактний електронний носій (ID-картки). Також відповідач зазначив про ненадання заявницею повного пакета документів, визначеного Порядком № 456, у тому числі судового рішення, що набрало законної сили та зобов`язувало б орган ДМС видати паспорт зразка 1994 року.
Вважаючи зазначену відмову міграційного органу протиправною та такою, що порушує її конституційні права, позивачка звернулася до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Згідно ч.2 ст.32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України від 20.11.2012 №5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон №5492-VI).
Згідно частини 1 статті 21 Закону №5492-VІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Відповідно до пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (далі - Положення №2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
В пункті 8 Положення №2503-XII визначено, що до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.
Згідно із пунктами 5, 6 Положення №2503-XII паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова №302) затверджено зразок та технічний опис бланка, Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.
За змістом пункту 2 Постанови №302 запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру: з 1 січня 2016 р. оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII; з 1 листопада 2016 р. оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Пунктом 3 Постанови №302 встановлено, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
Пунктом 1 розділу І Тимчасового порядку №456 встановлено, що цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року №719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.
Згідно із пунктом 2 розділу І Тимчасового порядку №456 паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року №353 "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України".
В силу пункту 1 розділу V Тимчасового порядку №456 третя і п`ята сторінки паспорта передбачені для вклеювання в паспорт додаткових фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років.
В абзаці 1 пункту 2 розділу V Тимчасового порядку №456 визначено, що для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток за формою згідно з додатком 4 до цього Тимчасового порядку.
Згідно абзацу 3 пункту 2 розділу V Тимчасового порядку №456 для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку заявник подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку, та відповідне рішення суду. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток.
Відповідно до пункту 3 розділу V Тимчасового порядку №456 наявність підстав для вклеювання фотокартки при досягненні особою відповідного віку та подана заявником інформація перевіряються уповноваженою особою територіального підрозділу ДМС, яка за своїми службовими обов`язками відповідає за оформлення та видачу паспорта, за даними відомчої інформаційної системи ДМС, Книгою обліку та з урахуванням вимог пунктів 4 та 5 розділу VI цього Тимчасового порядку.
Вклеювання до паспорта фотокартки при досягненні особою віку 25 і 45 років здійснюється у строки, встановлені законодавством (пункт 4 розділу V Тимчасового порядку №456).
Рішення про вклеювання фотокартки до паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами проведених перевірок (пункт 5 розділу V Тимчасового порядку №456).
При цьому, відповідно до пунктів 8, 15 та 18 Положення №2503-ХІІ термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру. Для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування.
Чинним законодавством передбачено два можливих способи поведінки особи у разі порушення нею встановленого строку звернення до уповноваженого органу щодо вклеювання до паспорта зразка 1994 року нової фотокартки: 1) обмін паспорта зразка 1994 року на паспорт у формі картки, що містить безконтактний електронний носій; 2) подання працівнику уповноваженого органу пакету документів, що включає: заяву, паспорт-книжечку, фотокартки встановленого розміру, та відповідне судове рішення.
Наведені положення законодавства не передбачають видачі нового паспорта зразка 1994 року в обмін на паспорт, у який своєчасно не було вклеєно фотокартку особи, якій він виданий, у зв`язку із досягненням такою особою 25-річного або 45-річного віку.
Зміст порушеного права позивача вказує на те, що остання не згодна на отримання паспорта у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, про що повідомила у поданій заяві, та звернулася до відповідача з питанням щодо вклеювання фотокартки при досягненні ним 45-річного віку шляхом подання працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяви про вклеювання фотокартки, паспорта у формі книжечки і двох фотокарток.
Суд зазначає, що позбавлення особи можливості користуватися паспортом у формі книжечки або примушування її до обміну такого паспорту на паспорт у формі картки становитиме втручання держави в особисте життя особи та не відповідатиме задекларованим правам та свободам особи і практиці Європейського суду з прав людини.
Аналогічна правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.09.2018 у справі №806/3265/17.
Крім того, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватися, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.
Застосування відповідачем норми підпункту 6 пункту 6 Порядку №302, є, по суті, примушуванням позивача до обміну паспорта у формі книжечки на паспорт у формі ID-картки, що обмежує його права й свободи.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31.03.2020 у справі №460/842/19.
Суд відхиляє твердження відповідача про те, що позивач повинна обов`язково замінити паспорт на ID-картку через його "непридатність для користування" (лист від 02.01.2026 р.). Згідно з пунктом 8 Положення № 2503-XII, єдиною підставою для визнання паспорта-книжечки недійсним у даному випадку є саме невклеювання нової фотокартки при досягненні 45-річного віку. Оскільки позивач звернулася до міграційного органу у встановлений законом строк (у грудні 2025 року - в місяць досягнення 45-річчя), обов`язок відповідача полягав у перевірці можливості вклеювання фотокартки або усунення недоліків, а не у примусовому вилученні документа з метою його безальтернативного обміну на електронний носій.
Стосовно посилання відповідача на той факт, що заява позивача про оформлення паспорта громадянина України раніше встановленого зразка у формі книжечки, складена у довільній формі, без визначеного чинним законодавством пакету документів, суд зазначає, що форма не може превалювати над змістом. Будь-яких посилань на невідповідність заяви позивача Положенню про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992 року, яким регламентований порядок видачі паспорту громадянина України в вигляді книжечки, відповідач у відповіді № Б-5/6/6802-26/6826.34/20-26 від 24 лютого 2026 року, на заяву не зазначив.
За правилами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки Старокостянтинівським сектором УДМС протиправно відмовлено позивачу у реалізації її права на отримання паспорта у формі книжечки, а сама процедура оформлення віднесена до виключної компетенції міграційного органу, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача відповідно до ст. 5 КАС України є саме визнання відмови відповідача протиправною та зобов`язання його оформити і видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Старокостянтинівського сектору щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.
Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Старокостянтинівського сектору оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 - 	
Відповідач:	Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. М. Грушевського, 87,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29001 , код ЄДРПОУ - 37864148)  Старокостянтинівський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Попова, 2,Старокостянтинів,Хмельницька область,31100 , код ЄДРПОУ - 37864148) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський