Справа № 420/38065/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Військова частина НОМЕР_3 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Військова частина НОМЕР_3 , з вимогами про:
1.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2015 року та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року,
2.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2018 року по 28.01.2019 року та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 року по 28.01.2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року,
3.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2019 року по 09.03.2022 року та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 29.01.2019 року по 09.03.2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року,
4.Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року з порушенням положень абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року в загальній сумі 44 059,28 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078»,
5.Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 29.01.2019 року по 09.03.2022 року з порушенням положень абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) різницю індексації грошового забезпечення за період з 29.01.2019 року по 09.03.2022 року в загальній сумі 151 079,00 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
В обґрунтування своїх вимог позивач, посилаючись на положення Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України №2011-XII), «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ), Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078) вказує, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, та проведення якої у зв`язку із зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Однак, в порушення наведених законодавчих актів, в період проходження військової служби позивачу не виплачувалася індексація грошового забезпечення.
Лише на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 у справі №420/2700/22 відповідач – військова частина НОМЕР_1 здійснив нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2015 по 28.02.2018. При цьому, при проведенні розрахунку суми невиплаченої індексації в якості базового місяця застосовано січень 2015 року, замість січня 2008 року, що обмежує права ОСОБА_1 . 
Позивач вважає, що у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 останнє посадові оклади військовослужбовців підвищувались у січні 2008 року відповідно до постанови КМУ від 07.11.2007 року №1294. Наступна зміна окладів була здійснена відповідно до постанови КМУ №103 від 28.02.2018 року. При цьому, місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) для військовослужбовців з огляду на приписи Порядку №1078, є саме місяць підвищення посадових окладів. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що відповідач – військова частина НОМЕР_1 мав здійснити розрахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період служби з 01.01.2015 по 28.02.2018 з визначенням місяця, в якому відбулось підвищення посадових окладів – січень 2008р.
Разом з цим звертає увагу, що питання базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення Позивача у цей період в рамках справи №420/2700/22 не вирішувалось.
Також, за твердженнями позивача, відповідачами протиправно не нараховувалась та не виплачувалась індексація його грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 28.01.2019 та з 29.01.2019 по 09.03.2022 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року, а також різниця індексації грошового забезпечення за період з 29.01.2019 року по 09.03.2022 року в загальній сумі 151 079,00 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Ухвалою суду від 21.11.2025 відкрито спрощене провадження у справі.
Відповідачі надали відзиви на позовну заяву ОСОБА_1 , в яких заявлені позивачем вимоги не визнали, вважають їх безпідставними та необґрунтованими, просять відмовити у задоволенні позову.
У своїх доводах військова частина НОМЕР_2 зазначила, що нею не була допущена протиправна бездіяльність у нарахуванні і виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірні періоди з 29.01.2019 по 09.03.2022 із застосуванням базового місяця – березня 2018 року, а також індексації – різниці відповідно до абзаців 4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, тому такі вимоги є помилковими та не належать задоволенню з огляду на те, що протиправні дії або протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_2 недоведена належними та допустимими доказами та позивач у спірному періоді не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Вказує також, що виплата позивачу індексації грошового забезпечення не буде відповідати вимогам діючого законодавства, принципу рівноправності та принципу збалансованості бюджету.
Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому також не визнає заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими, безпідставними, просить відмовити у їх задоволенні та зазначає, що проведення індексації перебуває у прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. Розрахунком фонду грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 на 2016 рік Розрахунком фонду грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 на 2017 рік та Зведеним фондом грошового забезпечення фонду грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 на 2018 рік, що затверджені розпорядником коштів вищого рівня, не передбачено асигнувань для проведення індексації грошового забезпечення. Відтак, у Відповідача були відсутні фінансові ресурси для виплати індексації. Такий стан речей пояснюється зокрема тим, що з 01 січня 2016 року грошове забезпечення військовослужбовцям відповідно до протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року №3 було значно збільшено за рахунок збільшення розмірів їх преміювання. Для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в січні 2016 року – лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було. Фінансування на виплату індексації не здійснювалося.
Окремо у своїх доводах військова частина НОМЕР_1 зазначає, що механізм нарахування та виплати індексації у поточному році за попередні роки Порядком №1078 не передбачений. Крім того зауважує, що Міністерство оборони України не має повноважень стосовно збільшення розмірів посадових окладів (тарифних ставок) військовослужбовців, оскільки їх розміри визначаються Кабінетом Міністрів України, який в свою чергу постановою від 9 грудня 2015 року №1013 фактично зобов`язав Міністерство оборони України переглянути розміри надбавок, доплат, премій військовослужбовцям з тим, щоб розмір підвищення всіх складових грошового забезпечення кожного військовослужбовця у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Тому, керівництвом Міністерства оборони України було прийнято рішення про збільшення розміру грошового забезпечення у грудні 2015 року за рахунок підвищення розміру щомісячної премії для реалізації зазначеної постанови та підтримання купівельної спроможності військовослужбовців. Відповідно грошове забезпечення військовослужбовців збільшилося приблизно у 2 рази. 
Звертає увагу, що у період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року суттєвого подорожчання споживчих товарів і послуг в зазначеному періоді не було (індекс навіть не перевищив поріг у 103 %), отже у позивача купівельна спроможність не знизилась. 
Також вказує, що підвищення грошового забезпечення позивача у грудні 2015 року відбулось випереджаючим шляхом та значно перевищило суму індексації за той же період. до того ж підвищення місячного грошового забезпечення позивача за рахунок постійних складових у грудні 2015 року склало значно більшу суму ймовірної індексації за грудень 2015 року. Таким чином, відповідно до наведеного та згідно вимог пункту 3 Постанови № 1013 та пункту 5 Порядку №1078, на думку військової частини НОМЕР_1 , - грудень 2015 року є місяцем, в якому відбулось підвищення грошових доходів (грошового забезпечення) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року. У зв`язку з вищезазначеним, індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2015 року по 28.02.2018 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, і законних підстав для вчинення таких дій у Відповідача немає.
Щодо нарахування індексації за період з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року та встановлення фіксованої суми індексації (індексації-різниці) у березні 2018 року військова частина НОМЕР_1 вказує, що посилання позивача на відсутність підвищення його грошового доходу в березні 2018 року не відповідає дійсності. Не відповідають обставинам справи твердження позивача про те, що ніби “відповідач у межах спірних правовідносин безпідставно оминув норми абзацу 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року). Вказує, що у березні 2018 року позивачу було збільшено розмір посадового окладу на виконання Постанови КМУ №704. Отже, індексація у березні 2018 року не нараховується, у зв`язку з тим, що підвищення грошового забезпечення перевищує суму індексації, яка склалась у місяці підвищення доходу. За таких умов підстав для нарахування Позивачу щомісячної фіксованої суми індексації (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 28.01.2019 немає.
Також у своїх доводах військова частина НОМЕР_1 звертає увагу, що індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації лише у грудні 2018 року і становив 3,7%, а тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по серпень 2018 року взагалі немає.
Крім того звертає увагу, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», базовим місяцем для проведення індексації грошових доходів є січень 2016 року, що спростовує відповідні доводи позивача щодо необхідності розрахунку індексації його ГЗ за період з 01.01.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місця січня 2008 року.
Окремо, у своєму відзиві військова частина НОМЕР_1 вказує і на пропуск позивачем строку для звернення до суду із цим позовом.
Військова частина НОМЕР_3 надала письмові пояснення по справі, у яких вказуючи про хибність та необґрунтованість доводів позивача, також не визнає заявлені ОСОБА_1 вимоги, просить відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що у період з 29 січня 2019 року по 09 березня 2022 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , яка знаходиться на грошовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 . У зв`язку з організаційними заходами в Збройних Силах України, рішенням командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.12.2019 №39140, військова частина НОМЕР_3 виключена з мережі розпорядників бюджетних коштів та встановленим порядком зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 з 01.01.2020. У зв`язку з чим, всі розрахунки, нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям до 01.01.2020 які робилися військовою частиною НОМЕР_3 були передані до військової частини НОМЕР_2 . У військової частини НОМЕР_3 відсутні фінансові рахунки та фінансування, щоб здійснювати будь які виплати, так як саме військова частина НОМЕР_2 їх здійснює і здійснює перерахунок за минулі роки.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 11.03.2011 по 28.01.2019 у військовій частині НОМЕР_1 , у період з 29.01.2019 по 09.03.2022 у військовій частині НОМЕР_3 , яка знаходиться на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 .
Однак, у період служби позивача у військових частинах НОМЕР_1 та НОМЕР_3 індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась.
Дії Військової частини НОМЕР_7 в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.01.2015 року по 28.02.2018 року позивач оскаржив до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 по справі №420/2700/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії,- було задоволено.
Відповідно до указаного судового рішенні, суд визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_7 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2015 року по 28.02.2018 року та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати тa виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби, з 01.01.2015 року по 28.02.2018 р., включно.
На виконання указаного рішення суду у справі №420/2700/22 від 23.03.2023, відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2015 по 28.02.2018 у сумі 4503,21, застосувавши для обрахунку в якості базового місяця – січень 2015 року.
Також, з наданих до справи копій карток особового рахунку військовослужбовця – ОСОБА_1 за 2018, 2019 (по 28.01.2019) суд встановив, що позивачу під час час служби у ВЧ НОМЕР_1 з 01.03.2018 по 28.01.2019 включно не нараховувалась та не виплачувалась поточна індексація грошового забезпечення.
Що стосується періоду служби у ВЧ НОМЕР_3 , то згідно інформації, яка міститься у наданих до матеріалів справи копіях карток особового рахунку військовослужбовця, позивачу нараховувалась та виплачувалась поточна індексація грошового забезпечення починаючи з травня 2019 року щомісячно, при наявності підстав. 
Також, як вбачається з наявних у справі копій карток особового рахунку військовослужбовця, у період з 01.03.2018 по 28.01.2019, з 29.01.2019 по 09.03.2022 позивачу не нараховувалась відповідачами та не виплачувалась індексація-різниця відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078».
Вважаючи протиправною поведінку відповідачів у спірних правовідносинах, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця – січень 2008 року, ненарахуванні та невиплаті з 01.12.2018 по 28.01.2019 та з 29.01.2019 по 09.03.2022 поточної індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку такої індексації – березень 2018 року, а також нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 28.01.2019 та з 29.01.2019 по 09.03.2022 без застосування положень абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.
Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
За приписами ч.ч.1-3 ст.9 Закону України №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно зі ст.18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, умови та порядок проведення індексації грошових доходів населення визначаються Законом України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення".
У силу вимог ч.1 ст.1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
За правилами ч.1 ст.2 вказаного Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно ч.1 ст.4, ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частинами другою та шостою статті 5 наведеного Закону передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.
Відповідно до статті 9 Закону України № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Порядок №1078), який, як визначено у п.1 визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Пунктом 1-1 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
До об`єктів індексації, у розумінні п.2 Порядку № 1078 віднесено грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У відповідності до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Відтак, індексація грошового забезпечення, є однією з державних гарантій, спрямованою на забезпечення достатнього життєвого рівня населення, яка дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх роботодавців.
Водночас, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
За усталеною судовою практикою (зокрема Верховного Суду) застосування законодавства у правовідносинах щодо виплати індексації грошового забезпечення, обмежене фінансування не впливає на право військовослужбовця отримати індексацію грошового забезпечення, у зв`язку із чим відповідні доводи відповідача про відсутність фінансування для виплати індексації судом відхиляються за необґрунтованістю.
Як слідує з матеріалів справи, під час проходження військової служби позивачем у військовій частині НОМЕР_1 , у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 позивач отримував індексацію грошового забезпечення, а з січня 2016 по 28.02.2018 така позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №420/2700/22, яким було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати тa виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби, з 01.01.2015 року по 28.02.2018 р., включно, відповідач – військова частина НОМЕР_1 здійснив нарахування та виплату індексації.
Водночас, із розрахунку суми індексації, виплаченої військовою частиною НОМЕР_1 вбачається, що така була обраховано без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) – січня 2008 року, у зв`язку із чим позивач вважає свої права порушеними.
Оцінюючи доводи сторін з цього приводу суд звертає увагу, що Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком № 1078 чітко визначені правила та порядок проведення індексації грошових доходів населення, який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, у тому числі і на відповідача.
Виходячи з приписів п. 5 Порядку № 1078, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців є місяць у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів). 
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015), базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
Водночас, постановою КМ України від 09.12.2015 № 1013 “Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів” (далі - Постанова № 1013) були внесені значні зміни у вищевказаний Порядок, у зв`язку з чим з 15.12.2015 вступили в дію нові правила індексації заробітної плати, які в силу пункту 6 вказаної постанови, застосовуються з 01 грудня 2015 року.
Так, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Отже, з 01.12.2015 підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи, а початком відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця.
Нарахування ж індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Згідно з п.10-2 Порядку №1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
За вказаного, саме місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. 
Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 19.05.2022 справа № 200/3859/21 та від 23.03.2023 справа № 400/3826/21 та інш.
Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова № 1294), затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу за військовими (спеціальними) званнями, які визначені Додатком № 24 до Постанови № 1294.
Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.
Відтак, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року останній виступає базовим.
Ця Постанова № 1294 діяла до дня набрання чинності 01.03.2018 постанови Кабміну України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
При цьому, з аналізу змісту Постанови №1294 вбачається, що у період її дії з 01.01.2008 до 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців не змінювались.
Лише 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Згідно з вказаною Постановою відбулося наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців.
Отже, визначення базового місяця залежить тільки виключно від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яке вперше відбулось у січні 2008 року, - місяці, у якому відбулося збільшення розміру посадового окладу штату на підставі постанови Кабінету Міністрів України “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 07 листопада 2007 року та не змінювалось до набрання чинності (а саме до 01.03.2018р.) постановою КМ України №704 від 30.08.2017р.
З січня 2008 року по лютий 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався не підвищувався, та відповідачем такої обставини не спростовано, не доведено іншого.
Відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою позивача у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 відбулось у січні 2008 року відповідно до постанови КМУ №1294, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю у цьому періоді має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року по 28.02.2018 включно, а з 01.03.2018 після прийняття Постанови №704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
Викладені відповідачами доводи у відзивах на позовну заяву із запереченнями щодо задоволення цієї частини вимог позивача спростовуються викладеним вище.
Таким чином, базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.
З огляду на викладене вище, для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, тому для цілей вирішення спору у даній справі, базовим місяцем нарахування індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018р.- є січень 2008 року.
Між тим, відповідно до встановлених обставин справи, під час розгляду справи відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів, які б доводили нарахування та виплату позивачу у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року включно індексації грошового забезпечення у належному розмірі з урахуванням вірно застосованого базового місяця січня 2008р., що свідчить про обґрунтованість вимоги позивачки у цій частині.
Представником відповідача – військової частини НОМЕР_1 у доводах, викладених у відзивах на позовну заяву не спростовано наявності у позивача права на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, з урахуванням також базового місяця для її обчислення – січня 2008 року.
При цьому, суд також вважає за доцільне наголосити, що відсутність фінансування не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку здійснити нарахування та виплату у належному розмірі та у встановленому законом порядку індексації грошового забезпечення позивача за спірний період, адже в силу приписів чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Окрім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
За вказаного, вимоги позивача в частині протиправного розрахунку індексації його грошового забезпечення за період з 01.01.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця – січень 2008 року підлягають задоволенню, проте лише у частині щодо періоду починаючи з 01.12.2015 по 28.02.2018, оскільки до 01.12.2015 часу діяв інший порядок визначення базового місяця, а відтак застосування під час обрахунку індексації ГЗ позивача з 01.01.2015 по 30.11.2015 включно не є обґрунтованим.
Стосовно нарахування та виплати поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 28.01.2019 та з 29.01.2020 по 09.03.2022 з урахуванням базового місяця березня 2018 року, суд зазначає таке.
Постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року, в редакції від 24.02.2018 року, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.
Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.
Відповідно до ч. 2 п. 1.9 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 року №260, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
З огляду на зазначене, суд вважає, що місяць березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.
При цьому, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1 %, в квітні 2018 року становив 100,8 %, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0 %, в липні 99,3 %, в серпні 100,0 %, в вересні 101,9 %, в жовтні 101,7%.
Таким чином лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8 % * 100,0 % * 100,0 % * 99,3% * 100,0 % * 101,9 % * 101,7 % * 100) було перевищено, отже у позивача виникає право на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно було проводити з грудня 2018 року.
Таким чином, оскільки останнє підвищення окладу за посадою відбулось у березні 2018 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови № 704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року. 
Тому суд погоджується із доводами позивача щодо необхідності врахування при проведенні індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 09.03.2022 березня 2018 року, як базового місяця для нарахування індексації, відповідно до Порядку № 1078, оскільки після 01.03.2018 року посадові оклади військовослужбовців не змінювались.
Суд звертає увагу, що відповідно до змісту наданих сторонами до матеріалів справи документів, у період з 01.12.2018 по 28.01.2019 під час служби у ВЧ НОМЕР_1 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась поточна індексація ГЗ, у зв`язку із чим відповідно до викладеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в цій частині.
Щодо вимог позивача в частині індексації за період з 29.01.2019 по 09.03.2022, то з наявних у справі документів вбачається, що поточна індексація ГЗ позивача за час служби ОСОБА_1 у ВЧ НОМЕР_3 не виплачувалась лише з січня 2019 року по травень 2019 року, а з травня така нараховувалась та виплачувалась.
Відтак, в указаній частині вимоги позивача є частково обґрунтованими.
Позивачем не спростовано тієї обставини, що індексація його грошового забезпечення, яка виплачувалась йому з травня 2019 року по 09.03.2022 нараховувалась та виплачувалась без застосування у якості базового місяця – березня 2018 року.
Стосовно вимог про нарахування індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 09.03.2022, суд виходить з такого.
З аналіз приписів Порядок № 1078 слідує, що ним передбачено можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, в тому числі «індексації-різниці».
Так, у відповідності до вимог абзаців 1-6 пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Отже, з 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Крім того, враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, колегія суддів доходить висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Окрім того, слід зазначити, що для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.
У разі, якщо у місяці підвищення посадового окладу розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення, індексація не нараховується. Якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, індексація у цьому місяці розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Зростання заробітної плати за рахунок інших її складових (без підвищення тарифних ставок (окладів)) не зменшує суму індексації на розмір підвищення заробітної плати. Проте у разі, коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу необхідно враховувати розмір підвищення грошового доходу, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів, а також суму індексації у місяці підвищення грошового доходу (у березні 2018 року) з метою порівняння цих величин. Сума індексації у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу з урахуванням положень абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078.
Враховуючи викладене суд звертає увагу, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Так, для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суд звертає увагу апелянта на висновки викладені в постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 14.09.2023 у справі №560/3097/22 та враховує, що буквальний спосіб тлумачення вказаних норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:
розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
При цьому, розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації - різниці до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації - різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Пунктом 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (чинної станом на лютий березень 2018 року) передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
Як вбачається із наявних у справі документів, виплачене грошове забезпечення за лютий 2018 року (виплачене у березні 2018) становило 10693,20 грн, а за березень 2018 року (виплачене у квітні 2018) – 11226,80 грн. Різниця становить 533,60 грн.
Перевіряючи обрахунки позивача належних до виплати за спірні періоди йому індексації-різниці, суд зазначає, що суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року суд визначає як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100%.
В свою чергу, величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації у березні 2018 року (у разі підвищення посадового окладу у січні 2008 року) становить 253,3%, що підтверджується інформацією Мінсоцполітики.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у березні 2018 р. складав - 1762,00 грн.
Отже, відповідно до абз.5 п.4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018р. помножений на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100, а саме: 1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.
Суд також враховує, що такий розмір можливої індексації грошового забезпечення - 4463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018) неодноразово досліджувався та встановлювався судами та підтверджується зокрема, постановою Верховного Суду від 14.09.2022р. у справі №420/3121/22, від 07.11.2022 у справі №420/19954/21 та інш.
Виходячи з викладеного, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації в березні 2018 року - 4463,15 грн., яка склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та для позивача у спірному випадку становить: 3929,55 грн, оскільки у березні 2018 року грошове забезпечення позивача порівняно з лютим 2018 року збільшилось тільки на 533,6 грн, тобто на суму, яка є меншою за суму індексації у місяці підвищення (4463,15).
Відтак, починаючи з 01.03.2018 позивач мав право на отримання індексації-різниці щомісячно до наступного підвищення доходів або звільнення у розмірі 3929,55 грн.
Разом з цим, як видно з установлених обставин справи позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація-різниця за період починаючи з 01.03.2018 та відповідачами не вирішувалось питання щодо наявності у позивача права на цей вид індексації за спірні періоди: з 01.03.2018 по 28.01.2019 за час служби у ВЧ НОМЕР_1 та з 29.01.2019 по 09.03.2022 за час служби у ВЧ НОМЕР_3 .
За вказаного, суд вбачає обґрунтованими доводи стосовно наявності у нього права на отримання такого виду індексації.
Водночас оскільки, як було зазначено вище, право на отримання індексації різниці у визначеному розмірі позивач має право до наступного підвищення посадового окладу, то після підвищення посадового окладу, підстави для нарахування індексації-різниці мають бути перевірні спочатку.
Так, судом з`ясовано, що рішенням Одеського окружного адміністративного суд від 03.06.2026 по справі №420/35296/25, зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату позивачу з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 29.01.2020 по 09.03.2022 грошового забезпечення (з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, включаючи премії), а також виплачених у 2020, 2021 грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
На виконання вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/35296/25 відповідачем має бути проведено перерахунок грошового забезпечення позивача з 29.01.2020 року, визначеного виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 01 січня календарного року, що є підставою для перегляду розміру індексації-різниці грошового забезпечення.
Втім, вказане вище судове рішення станом на 04.06.2026 не набрало законної сили. Та відповідного перерахунку грошового забезпечення позивача відповідачем ще не здійснено.
Наведене повністю спростовує доводи апеляційної скарги про те, що з 01.03.2018 по розмір грошового забезпечення позивача є незмінним.
Суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 6 липня 2023 року у справі №560/6684/22, від 15 серпня 2023 року у справі №400/3784/22, підкреслював, що для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих ним сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
Наведена позиція Верховного Суду ґрунтується на тому, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.
Отже, при зверненні до суду із даним позовом до відповідачів з вимогами в частині зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період починаючи з 29.01.2020 по 09.03.2022, вказані вимоги у будь-якому випадку є передчасними, оскільки залежать від результатів розгляду та виконання рішення суду у справі №420/35296/25, оскільки позивач пред`явив позовні вимоги про перерахунок його грошового забезпечення саме у зв`язку з перерахунком його окладів.
За вказаного, враховуючи також те, що станом на час розгляду даної справи на виконання рішення суду у справі №420/35296/26, грошове забезпечення позивача не перераховано, суд позбавлений можливості встановити суму можливої індексації позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивач має право на нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення в розмірі 3929,55 грн щомісячно за період з 01.03.2018 року по 28.01.2020 року включно, у загальній сумі: з 01.03.2018 по 28.01.2019 – 42844,77 грн, та з 29.01.2019 по 28.01.2020 включно – 47154,60 грн.
За період 29.01.2020 року по 09.03.2022, з огляду на те, що перерахунок (збільшення) грошового забезпечення позивача з 29.01.2020 на виконання судового рішення у справі №420/35296/25 ще не здійснено, вимоги позивача щодо нарахування та виплати індексації-різниці у фіксованій величині є передчасними та задоволенню не підлягають.
Також суд враховує доводи представника військової частини НОМЕР_2 з приводу того, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , яка до 01.01.2020 була розпорядником коштів. Оскільки, саме командир військової частини НОМЕР_3 організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини, військова частина НОМЕР_2 не вчиняла і не могла вчиняти жодних протиправних дій та діяла у відповідності до вимог чинного законодавства України. Військова частина НОМЕР_2 не могла проводити ніяких нарахувань Позивачу, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . Згідно рішенням командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України від 19 грудня 2019 року №3914, військова частина НОМЕР_3 була виключена з мережі розпорядників бюджетних коштів та встановленим порядком була зарахована на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 01 січня 2020 року. Військову частину НОМЕР_3 було зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 з 01.01.2020 року, згідно з розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки начальника фінансово – економічного-управляння ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.12.2019 № 116/14/1/1515 та розпорядженням командира військової частини НОМЕР_3 від 24.12.2019 № 1/7493.
Згідно з абз.5 п.8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 45/32197, грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника). 
Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту затверджені наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280, у відповідності до положень якого, саме на військову частину НОМЕР_3 , де проходив військову службу Позивач, покладена організація своєчасного оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини. В свою чергу, військова частина НОМЕР_2 , як розпорядник коштів вищого рівня, вже проводить відповідні нарахування, на підставі розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, які подає військова частина НОМЕР_3 . 
Отже, нарахування суми грошового забезпечення належить до безпосередніх повноважень військової частини НОМЕР_3 як роботодавця, відтак суд не вбачає ознак протиправності у діях військової частини НОМЕР_2 в частині відмови виплатити позивачу суми індексації, про які він вказує у позовній заяві, адже без відповідних нарахувань військовою частиною НОМЕР_3 військова частина НОМЕР_2 жодних виплат позивачу провести не могла.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи усе викладене вище, детально дослідивши встановлені обставини справи, доводи сторін та надані письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оскільки позивач в силу приписів ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись ст.143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з урахуванням раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із визначенням січня 2008 року як місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців (базового місяця).
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2018 року по 28.01.2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018 року по 28.01.2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо непроведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2019 року по 30.04.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2019 року по 30.04.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року індексації грошового забезпечення що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, виходячи з фіксованої величини 3929,55 грн щомісячно у загальній сумі 42844,77 грн.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у період з 29.01.2019 року по 28.01.2020 року включно індексації грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 29.01.2019 року по 28.01.2020 року включно, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, виходячи з фіксованої величини 3929,55 грн щомісячно у загальній сумі 47154,60 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідачі:
Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Військова частина НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_4 .
Військова частина НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА