Справа № 591/5392/26 Провадження № 3/591/1352/26	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2026 року суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу, 04 травня 2026 року о 20 год 30 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем Mitsubishi, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Петропавлівська, 57, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного заходу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За цим фактом 18 червня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 365962. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно керував транспортним засобом за наведених обставин з порушення ПДР України. Однак, був тверезий, ознак сп`яніння не мав, тому погодився пройти огляд на приладі «Драгер», який не виявив ознак сп`яніння. Після цього, працівники поліції запропонували йому прослідувати до медичного закладу, з метою встановлення наркотичного сп`яніння, від чого він відмовився, вважаючи необґрунтованою вимогу та поспішаючи в справах служби. 
Дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.
Інкримінований в провину ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення характеризується відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Тобто, наведена норма є відсилочною на відповідний порядок, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яким затверджено відповідну Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначені нормативні акти (відповідно - п. 2 Порядку та п. 2 розділу І Інструкції) визначають, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Наявність вказаних ознак може бути виявлена поліцейським наприклад шляхом візуального спостереження за особою, в процесі спілкування з ним, перевіркою реакції, тощо, тобто шляхом вчинення будь-яких дій, що виключають формальний підхід до встановлення зазначених обставин, які б також виключали сумніви в наявності у особи ознак відповідного сп`яніння або які виключають надуманість підстав для проведення відповідного огляду.
В той же час, досліджений судом відеозапис події не містить доказів на вчинення дій правоохоронцями, спрямованих на виявлення у водія ознак сп`яніння. Натомість, з нього вбачається, що підставою для зупинки автомобіля слугувало дійсно певне порушення водієм ПДР України, але водій спокійною мовою, адекватно спілкувався з правоохоронцями, надавав документи перевірки, а з відеозапису незрозуміло в чому саме його поведінка не відповідає обстановці, тобто відеозапис взагалі не містить інформації стосовно ознак очевидної неадекватної поведінки водія чи прояву з його боку очевидних ознак сп`яніння, які б викликали обґрунтованість підозри в перебуванні водія в стані сп`яніння.
Майже після початку спілкування з працівниками поліції, правоохоронець показує іншому працівнику поліцію інформацію з планшету, де зафіксовані попередні обставини події стосовно причетності водія до обігу заборонених речовин, а після цього, не перевіривши ознак сп`яніння, одразу пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій погоджується, а прилад дійсно не виявив стану сп`яніння у водія, після чого і прослідувала необґрунтована пропозиція прослідувати до медичного закладу для перевірки водія на предмет стану наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 і відмовився, заперечуючи наявність у нього відповідних ознак та посилаючись на поспіх по службі (лише після цього правоохоронці перевірили реакцію його зіниць на світло, результат чого не відображений на відео).
Наведене дає суду підстави для сумнівів в наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного (чи іншого) сп`яніння та, як наслідок, для сумнівів в обґрунтованості вимог правоохоронців для проведення відповідного огляду, підставою для чого зі сторони правоохоронців слугувала не наявність вказаних ознак, а попередні обставини в біографії особи стосовно обігу заборонених речовин, що, відповідно до положень наведених нормативних актів та ст. 62 Конституції України, повинно тлумачитись на користь обвинуваченого, а згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.
Відтак, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (інші докази вказаних висновків суду не спростовують, оскільки стосуються лише оформлення огляду водія та не спростовують відеозапису).
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.
Суддя            О.В. Сибільов