ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року	Львів	Справа № 140/9894/25 пров. № А/857/9078/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року, головуючий суддя – Ксензюк А.Я., ухвалене у м. Луцьк, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ГУПФУ у Львівській області в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення від 15.08.2025 року №033050012241 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання призначити та виплачувати пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу період роботи дояркою з 15.01.1987 року по 01.09.2017 року з дня звернення (05.08.2025 року).
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №033050012241 від 15.08.2025 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. З рішенням відповідача не погоджується , вважає відмову у призначенні пільгової пенсії протиправною, у зв`язку з чим звернулася з позовом до суду.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.08.2025 року №033050012241 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу період роботи дояркою з 15.01.1987 року по 01.09.2017 року з 08.08.2025 року.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що підтвердження спеціального трудового стажу доярок (операторів машинного доїння), свинарок-операторів в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону № 1058, має здійснюватися шляхом подання уточнюючої довідки про виконання встановлених норм обслуговування, яка видається таким підприємством або його правонаступником. В разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється комісіями, створеними при Головних управліннях Пенсійного фонду України в областях, відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року № 1231/13105. Отже, за доданими документами встановлено: вік позивачки 55 років 04 днів. Страховий стаж особи становить 36 років 10 місяців 24 дні. Пільговий стаж особи не визначено, оскільки не надано довідок, які підтверджують пільговий характер роботи
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 08.08.2025 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пільгової пенсії за віком, яка відповідно до вимог пункту 4.2. Порядку №22-1 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Львівській області.
Рішенням №033050012241 від 15.08.2025 року ГУ ПФУ у Львівській області відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
У спірному рішенні ГУ ПФУ у Львівській області вказано, що згідно поданих документів, які підтверджують стаж позивача, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 36 років 10 місяців 24 дні. Пільговий стаж не визначено, оскільки не надано довідок, які підтверджують пільговий характер.
Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що порушує її права, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт роботи дояркою, а пільговий характер виконуваної позивачем роботи підтверджується довідкою виконавчого комітету Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області від 01.08.2022 року №257/3.10, то такі обставини спростовують доводи відповідача про необхідність надання уточнюючих довідок.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі – Закон №1058-IV). 
Право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 114 Закону №1058-IV мають жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками - операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, після досягнення 55 років та наявності страхового стажу не менше 20 років, за умови виконання ними встановлених норм обслуговування.
За змістом вимог частини 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 року до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Вимоги до ведення та заповнення трудових книжок працівників у період до 1992 року включно визначала Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 року №252; зі змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 року №412; далі - Інструкція №162).
Разом з тим, наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58) та визначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція №162 не застосовується.
Разом з тим, що положення Інструкції №162 та Інструкції №58 узгоджуються за своєю структурою й змістом, а відтак не потребують повторення.
Згідно з пунктом 1.1 Інструкції №58, встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Водночач, порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії доярка та свинарка, запроваджена в 1961 році.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу. 
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №701/1232/16-а.
З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 позивач працювала в колгоспі роботи дояркою з 15.01.1987 року по 01.09.2017 року, а саме: 15.01.1987 року – прийнята на роботу в колгосп «Україна» Ковельського району дояркою (пр.№1 від 20.01.1987 року), 01.09.2017 року – звільнена з роботи згідно ст.40 п.1 КЗпП України в зв`язку із скороченням (нак.№0109/2 від 01.09.2017 року).
Більше того, до заяви про призначення пенсії позивач також додала довідку виконавчого комітету Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області від 01.08.2022 року №257/3.10 згідно якої підтверджується пільговий характер виконуваної позивачем роботи.
Отже, матеріалами справи підтверджено наявність пільгового стажу доярки (оператора машинного доїння) з виконанням встановлених норм обслуговування тварин, тобто у вказані періоди часу позивач працювала на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Колегія суддів зазначає, що не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам (свинаркам) пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтверджуючих документів) норм обслуговування тварин для доярок та свинарок господарства за вищевказані роки на підприємстві, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою доярка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 709/1360/17.
Доказів того, що позивач не виконувала норми обслуговування, зокрема, у зв`язку з чим притягувалася до дисциплінарної відповідальності, відповідачем не надано.
Колегія суддів зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а отже на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наявність сумнівів у відповідача щодо достовірності трудового стажу позивача, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.
У той же час слід враховувати, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, а право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок заповнення документів.
Отже, дані трудової книжки позивача не містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу позивача, що враховується при призначенні пенсії.
За таких же підстав, колегія суддів вважає, що відповідачем протиправно не зараховано пільговий стаж роботи з 15.01.1987 року по 01.09.2017 року, покликаючись на формальні підстави.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі №140/9894/25 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич