Справа № 309/1761/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

16 квітня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кожух О.А., Мацунич М.В., 
з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2024 року у справі № 309/1761/19 (Головуючий: Савицький С.А.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 третя особа ТДВ «СК «Київ-РЕ» про відшкодування шкоди, мотивуючи тим, що 22.10.2016 року о 18 год 25 хв. в с. Липовець Хустського району Закарпатської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ -2106», номерний знак НОМЕР_1 , не впоралась з керуванням, виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з автомобілем «Мерседес Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 . 
Даний факт стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 528124 від 26.02.2017 року та постановою Закарпатського апеляційного суду у справі № 309/747/17.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Мерседес Спрінтер», який належить на праві власності позивачу.
Розмір матеріальної шкоди завданої позивачеві внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідачем відповідно до звіту про визначення матеріального збитку заподіяння власнику автомобіля «Мерседес Спрінтер» № 136/11 від 11.11.2016 р. становить з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 38 613 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу становить 88 909 грн.
Враховуючи відсутності виплати відповідачем, позивачем подана заява про страхове відшкодування до ТДВ «СК «Київ РЕ», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Позивач зазначає, що йому також завдана і моральна шкода, яка полягає в порушенні його права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, останній зазнав немало страждань з приводу того, що позивач не поновлює порушене право позивача та не сплачує в добровільному порядку завдану шкоду.
Позивач заподіяну моральну шкоду оцінює у розмірі 20 000 грн., яку просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрат на правову допомогу.
Рішенням Хустського районного суду від 15 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 38 909 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та 2249,20 гривень витрат на правову допомогу.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити частково рішення і стягнути на свою користь із відповідачки суму заподіяної матеріальної шкоди, понесені судові витрати, посилаючись на невірне обрахування вартості, яка могла б бути ймовірна відшкодована за рахунок страхової компанії, як 50 000 грн., нібито – лімітів відповідальності страховика, оскільки у випадку прийняття страховою компанією рішення про здійснення страхового відшкодування, така сума не перевищувала б 37613,85 грн. – вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу у з мінусуванням вартості франшизи – 10000 грн., тобто 37613,85 грн. Позивач не згідний з тим, що із відповідачки слід було стягнути тільки суму матеріального збитку, який не покривається розміром відповідальності страхової компанії, так як ТДВ «Страхова компанія» Київ РЕ» жодних рішень не приймала по стягненню сум. Однак, станом на день подання позову, залучення страхової компанії до участі у справі жодного рішення про здійснення страхового відшкодування, чи відмову таке здійснити позивачу здобути не вдалось, - а відповідач діє недобросовісно – більше 8 років ухиляється від будь – якого відшкодування заподіяної шкоди.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_4 – адвоката Бачинську А.В., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 – адвоката Плешинець М.В., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 22.10.2016 року о 18 год 25 хв. в с. Липовець Хустського району Закарпатської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ -2106», номерний знак НОМЕР_1 , не впоралась з керуванням, виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з автомобілем «Мерседес Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18.05.2019 року у справі № 309/747/17 скасовано постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП – у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Наявність вини у діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.
Згідно звіту № 136/11 від 11.11.2016 року про визначення матеріального збитку оцінювача-автотоварознавця ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту становить з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 38 613,00 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу становить 88 909 грн.
Відповідно до полісу № АЕ / 6096890 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль яким керувала відповідачка був застрахований на 100 000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю та 50 000 грн. за шкоду заподіяну майну.
Позивач ОСОБА_1 30 травня 2019 року подав заяву про страхове відшкодування до ТДВ «СК «Київ РЕ», в якій просив здійснити йому відшкодування шкоди завданої ДТП в розмірі 50 000 грн. і страховою компанією заяву позивача не розглянуто і такі дії позивачем не оскаржено.
Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. 
Відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав, тому, позивач визначає до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилився, неправильно зазначивши сторону і пред`явив до особи, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд відмовляє у задоволенні позову.
Позов, ОСОБА_1 пред`явив тільки до ОСОБА_2 а інших якихось осіб, в порядку ст. 51 ЦПК України до участі у якості співвідповідачів не залучав.
Суд першої інстанції із посиланням на статті 980,1187,1194 ЦК України зазначав що матеріальна шкода в розмірі 88 909 грн. завдана позивачеві внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_2 , підлягає стягненню з відповідача частково та у страховика виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, але розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика та відповідачка повинна сплатити різницю. 
Разом із тим, із врахуванням заявлених позовних вимог, позивач у даних правовідносинах не визначився із належним суб`єктним складом, відповідач рішення суду не оскаржив, а позивач просить змінити рішення та стягнути суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 88 909 грн., беручи до уваги межі заявлених вимог апеляційної скарги, підстав для задоволення позовних вимог позивача судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.  
Рішення Хустського районного суду від 15 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 квітня 2026 року.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ