ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"18" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 509/1856/24	

Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г., 
за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.,
розглянувши у судовому засіданні справу №509/1856/24
за позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); 
до відповідача Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, код ЄДРПОУ 00032112);
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни ( АДРЕСА_2 ); Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича (65039, м. Одеса, пр. Гагаріна, 12-а, каб. 410);
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за участю представників сторін:
від позивача: Рибак А. В.;
від відповідача: Орєхов А. В.;
від третіх осіб: не з`явились; 
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни та Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича про визнання виконавчого напису Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни №159 від 25.03.2021 про звернення стягнення на житловий будинок загальною площею 339,2 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер: 5123755800:02:005:0297, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю правових підстав на вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі 
ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни та Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича про визнання виконавчого напису Приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни №160 від 25.03.2021 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” для погашення загальної суми заборгованості у розмірі 29 133 769,66 грн, таким, що не підлягає виконанню.
Разом із позовом ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням про забезпечення позову в якому просить вжити заходів забезпечення позову, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяною Герасимівною №159 від 25.03.2021 про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний №420094251237, загальною площею 339,2 кв.м., житловою площею 66,8 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий №5123755800:02:005:0297, реєстраційний №420139951237 на якій розташований зазначений житловий будинок, власником якого є ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” для погашення загальної суми заборгованості у розмірі 29 133 769,66 грн, за виконавчим провадженням №66571070, яке проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В`ячеславом Вікторовичем.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.04.2024 відкрито провадження у справі №509/1856/24.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.04.2024 задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66571070, відкритого на підставі виконавчого напису № 159 від 25.03.2021, вчиненого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяною Герасимівною про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” для погашення загальної суми заборгованості у розмірі 29 133 769,66 грн.
18.04.2024 ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмету позову в якій просить визнати виконавчий напис Приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни №159 від 25.03.2021 про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний №420094251237, загальною площею 339,2 кв.м., житловою площею 66,8 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий №5123755800:02:005:0297, реєстраційний №420139951237 на якій розташований зазначений житловий будинок, власником якого є ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” для погашення загальної суми заборгованості у розмірі 29 133 769,66 грн, таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2025 позов ОСОБА_1 задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис Приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни №159 від 25.03.2021 про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний №420094251237, загальною площею 339,2 кв.м., житловою площею 66,8 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий №5123755800:02:005:0297, реєстраційний №420139951237, на якій розташований зазначений житловий будинок, власником якого є ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” для погашення загальної суми заборгованості у розмірі 29 133 769,66 грн.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2025 рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2025 скасовано, закрито провадження у справі №509/1856/24, повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду та роз`яснено ОСОБА_1 про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутися до Одеського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою підсудністю.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.12.2025 постановлено справу №509/1856/24 передати до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 справу № 509/1856/24 передано на розгляд судді Деркач Т. Г. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.01.2026 суд прийняв справу до провадження, постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 12.02.2026 об 11:00 із викликом учасників справи у підготовче засідання.
27.01.2026 за вх№ 3148/26 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву.
В підготовчому засіданні 12.02.2026 за участю представників позивача та відповідача, суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.03.2026, з викликом учасників справи.
В підготовчому засіданні 09.03.2026 за участю представників позивача та відповідача, суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 09.04.2026 об 11:00, з викликом учасників справи у судове засідання.
У судовому засіданні 09.04.2026 за участю представників позивача та відповідача, суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 30.04.2026 о 14:00, з викликом учасників справи у судове засідання.
У судовому засіданні 30.04.2026 за участю представників позивача та відповідача, суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 18.05.2026 о 14:30, з викликом учасників справи у судове засідання.
У судовому засіданні 18.05.2026, за участю представників позивача та відповідача, суд на підставі ст. 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Стислий виклад позиції позивача
АТ «Укрексімбанк» (Банк) та ТОВ "СОЛ-АГРОТРЕЙД" (Позичальник) було укладено Генеральну кредитну угоду № 63514141, в межах якої були укладені кредитний договір № 63117К2 від 29.06.2017 та кредитний договір № 19-68KV0003 від 13.03.2019.
В забезпечення виконання зобов`язань було укладено, зокрема, іпотечний договір №63514Z7 від 31.04.2014 між Банком та ОСОБА_1 , як майновим поручителем, згідно з яким предметом іпотеки є житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .
25.03.2021 Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т. Г. вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на вказане нерухоме майно.
Позивач зауважив на тому, що:
- у нотаріуса були відсутні первинні документи для підтвердження розміру заборгованості;
- нарахування Банком пені було заявлено з 22.02.2020 по 11.03.2020. Оскільки позовна давність за стягненням пені є спеціальною та обчислюється в один рік, то фактично, позивач звернувся з пропущенням строку для вчинення виконавчого напису в цій частині;
- усупереч закону, виконавчий напис вчинено за відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки;
- у будинку зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наведені обставини, на думку позивача, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції відповідача
Відповідач просить відмовити у позові за таких обставин.
Банк надав приватному нотаріусу повний пакет документів, передбаченого приписами закону, на вчинення оскаржуваного виконавчого напису.
Що стосується спливу позовної давності за вимогами з пені, то приписами ЦК України, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), позовна давність була зупинена.
Щодо розміру заборгованості, то відповідач звернув увагу на те, що з урахуванням рішення Господарського суду Одеської області від 01.03.2021 у справі № 916/3131/20, розмір боргу підтверджений та становить навіть більшу суму, ніж зазначено у виконавчому написові.
На підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса № 159 від 25.03.2021 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В. В., 19.08.2021 відкрив виконавче провадження № 66571070.
17.02.2025 в межах виконавчого провадження № 66571070 житловий будинок та земельну ділянку було реалізовано на торгах (https://setam.net.ua/auction/563461). 
Відповідно до Протоколу № 629626 від 17.02.2025 про проведення електронного аукціону (торгів), переможцем торгів було визнано ОСОБА_3 . 03.03.2025 приватний виконавець склав Акт про реалізацію предмета іпотеки, а 03.03.2025 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 66571070 у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа.
31.03.2025 приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Гранкіна Г. П. видала свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок та земельну ділянку (зареєстровано в реєстрі за № 403).
Тобто, фактично, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса було виконано в повному обсязі.
За таких обставин, на думку відповідача, спірні правовідносини є припиненими на підставі статті 17 Закону України «Про іпотеку». Відсутність запису про іпотеку підтверджується доданими витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки доданими до відзиву.
Окрім того, Банк зауважив, що на момент продажу предмету іпотеки, незважаючи на розгляд справи № 509/1856/24 в суді, не було будь-яких судових обмежень щодо продажу предмету іпотеки.

Обставини справи встановлені судом 
Між АТ «Укрексімбанк» та ТОВ "СОЛ-АГРОТРЕЙД" в особі генерального директора ТОВ "СОЛ-АГРОТРЕЙД" ОСОБА_4 укладено Генеральну кредитну угоду № 63514141, в межах якої були укладені:
- кредитний договір № 63117К2 від 29.06.2017, згідно з яким Позичальнику наданий кредит у розмірі 9 469 040, 00 грн, зі сплатою 20,5% річних, з кінцевим терміном погашення 28.06.2023;
- кредитний договір № 19-68KV0003 від 13.03.2019, згідно з яким Позичальнику наданий кредит у розмірі 21 700 000, 00 грн, зі сплатою 20,5% річних, з кінцевим терміном погашення 12.03.2020. 
В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Генеральною угодою (в тексті іпотечного договору узагальнено як кредитний договір) укладено іпотечний договір № 63514Z7 від 31.04.2014 між Банком та ОСОБА_1 , як майновим поручителем, що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Мазаратій А. В. та зареєстрований в реєстрі за №1548.
ОСОБА_1 є матір`ю генерального директора та засновника ТОВ "СОЛ-АГРОТРЕЙД" ОСОБА_4 .
Предметом іпотеки за даним договором є житловий будинок загальною площею 339,2 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,100 га, кадастровий номер: 5123755800:02:005:0297, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .
Предмет іпотеки належав на праві власності майновому поручителю ОСОБА_5 .
У листопаді 2020 року АТ "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" в особі філії Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" у м. Одесі звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "СОЛ-АГРОТРЕЙД" та до ОСОБА_4 про солідарне стягнення 33 238 186,32 грн.
Згідно з рішенням Господарського суду Одеської області від 01.03.2021 у справі № 916/3131/20, що набрало законної сили 01.04.2021, позов Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" задоволено повністю.
Стягнуто, окрім судового збору, солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛ-АГРОТРЕЙД" та з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" в особі філії Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" в м. Одесі 33 238 186,32 грн:
за кредитним договором № 63117К2 від 29.06.2017 у розмірі 7 065 856,70 грн, з яких: прострочена заборгованість за основним боргом - 6 301 040,00 грн; прострочена заборгованість за процентами - 330 104,49 грн; прострочена за комісіями за управління кредитом -104 159,44 грн; прострочена комісія за зміну умов кредитного договору - 6000,00 грн; пеня - 11 103,30 грн; втрати від інфляції - 37 349,73 грн; 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язань - 50 699,74 грн; штраф за порушення дотримання фінансових ковенант - 48 300,00 грн; штраф за невиконання умови щодо переведення грошових надходжень - 144 900,00 грн; штраф за ненадання довідок - 32 200,00 грн; 
за кредитним договором № 19-68КV0003 від 13.03.2019 в розмірі 26 172 329,62 грн, з яких: прострочена заборгованість за основним боргом - 21 240 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами - 3 246 956,36 грн; прострочена за комісіями за управління кредитом -192 982,39 грн; прострочена комісія за зміну умов кредитного договору - 6000,00 грн; пеня - 159 091,61 грн; втрати від інфляції - 227 372,18 грн; 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язань - 435 907,08 грн; штраф за порушення дотримання фінансових ковенант - 110 670,00 грн; штраф за невиконання умови щодо переведення грошових надходжень - 332 010,00 грн; штраф за ненадання довідок - 221 340,00 грн.
23.07.2020 на адресу Іпотекодавця – ОСОБА_1 направлено вимогу про погашення заборгованості № 0633002/16829/1-20.
До матеріалів справи додано рекомендоване поштове відправлення про вручення поштового відправлення № 6505840430695, згідно з яким 25.07.2020 ОСОБА_1 отримала вимогу про погашення заборгованості № 0633002/16829/1-20 від 23.07.2020. 
Банк звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т. Г. із заявами про вчинення виконавчих написів нотаріусом. 
23.02.2021 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сколепідіс Т. Г. отримала від відповідача заяву про вчинення виконавчого напису.
25.03.2021 приватний нотаріус Скопелідіс Т. Г. вчинила наступні виконавчі написи, у тому числі, виконавчий напис №159 про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та на земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер: 5123755800:02:005:0297 на який розташований вказаний житловий будинок та господарчими будівлями та спорудами та належить на праві власності ОСОБА_1 .
01.07.2021 АТ «Укрексімбанк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В. В. із заявами про примусове виконання наступних виконавчих документів, у тому числі виконавчого напису нотаріуса №159 про звернення стягнення на будинок та земельну ділянку к/н: 5123755800:02:005:0297, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
19.08.2021 приватний виконавець Качурка В. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №66571070 щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 25.03.2021, зареєстрований в реєстрі за №159 про звернення стягнення на вказане нерухоме майно.
11.02.2022 приватний виконавець Качурка В. В. виніс постанову № 665710 про опис та арешт майна боржника при примусовому виконанні виконавчого напису №159, виданого 25.03.2021. Відповідно до змісту даної постанови на відповідальне зберігання ОСОБА_4 було передано житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_3 .
До матеріалів справи додано довідку Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 02.08.2023 № 1932/02-07, згідно з якою у будинку АДРЕСА_5 , зареєстровані ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); неповнолітня ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
22.09.2023 до Овідіопольського районного суду Одеської області з поданням про отримання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника (будинок АДРЕСА_3 в якому зареєстровані діти, у межах виконавчого провадження №66571070 звернувся приватний виконавець Качурка В. В.
27.09.2023 ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області відкрито провадження у справі №509/5758/23 за вказаним поданням приватного виконавця. 
15.02.2024 провадження у справі №509/5758/23 закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки згідно з повідомленням Таїровської селищної ради Одеської району Одеської області від 30.01.2024 року вих. № 191/02-07 відповідно до даних Реєстру територіальної громади відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання осіб у будинку АДРЕСА_3 .
На адвокатський запит від 17.04.2024 Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції м. Одеси надало відповідь, що наказом з 02.12.2022 припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Скопелідіс Т. Г. та анульовано реєстраційне посвідчення № 161 від 25.07.2011 у зв`язку зі смертю.
Ухвалою суду від 04.07.2024 витребувано у Одеського державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису у приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяною Герасимівною №159 від 25.03.2021.
У відповідь Одеський державний нотаріальний архів надав інформацію листом від 19.07.2024 №1753/0720 про те, що в матеріалах архівного фонду приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни міститься інформація про вчинення виконавчих написів. Натомість оскільки виконавчий напис з проставленою відміткою видається стягувачу, в архівах приватних нотаріусів та державних контор не зберігається. До листа додано копію журналу - реєстру для реєстрації нотаріальних дій, з якого видно запис про вчинення виконавчого напису №159 від 25.03.2021.
17.02.2025 в межах виконавчого провадження № 66571070 вказаний житловий будинок та земельну ділянку було реалізовано на торгах (https://setam.net.ua/auction/563461). 
Відповідно до Протоколу № 629626 від 17.02.2025 про проведення електронного аукціону (торгів) переможцем торгів визнано ОСОБА_3 . 
03.03.2025 приватним виконавцем складено Акт про реалізацію предмета іпотеки. 
03.03.2025 приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 66571070 у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа.
31.03.2025 приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Гранкіною Г. П. видано свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на зазначені житловий будинок та земельну ділянку (зареєстровано в реєстрі за № 403).
Згідно з доданими витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності 31.03.2025 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 339,2 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 0,100 га, кадастровий номер: 5123755800:02:005:0297, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Висновки суду
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» визначає зміст виконавчого напису.
У виконавчому написі повинні зазначатися:
дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;
найменування та адреса стягувача;
найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);
строк, за який провадиться стягнення;
суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;
розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;
номер, за яким виконавчий напис зареєстровано;
дата набрання юридичної сили;
строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.
Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Статтею 91 Закону України «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення.
Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Зокрема, згідно з вказаною главою 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.
Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача.
Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:
відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника;
дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;
номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи;
строк, за який має провадитися стягнення;
інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.
Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи:
якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;
за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки нотаріус перевіряє за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру, наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів.
Виконавчий напис має містити:
дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;
найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача;
найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);
строк, за який провадиться стягнення;
суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;
розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;
номер, під яким виконавчий напис зареєстровано;
дату набрання чинності виконавчим написом;
строк пред`явлення виконавчого напису до виконання;
підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою;
інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України „Про виконавче провадження”.
Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.
За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.
Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України.
Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством для виконання судових рішень та Законом України „Про виконавче провадження”.
Виконавчий напис, за яким стягувачем або боржником є фізична особа, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з моменту вчинення виконавчого напису.
Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання провадиться відповідно до вимог статті 23 Закону України „Про виконавче провадження” і статті 371 Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).
Для одержання виконавчого напису подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);
б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Для одержання виконавчого напису подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;
б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;
в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;
г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;
ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.
Відповідач стверджує, що до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу надав наступні документи: 
1. Оригінал іпотечного договору № 63514Z7 від 31.07.2014 за реєстраційним номером 1548.
2. Копію генеральної угоди № 63514N1 від 31.07.2014 з додатками.
3. Копію кредитного договору №63117К2 від 29.06.2017 з додатками.
4. Копію кредитного договору №19-68KV0003 від 13.03.2019 з додатками. 
5. Копію паспорту та реєстраційної картки платника податків Солощук В. І.
6. Копія вимоги № 0633002/16829/1-20 від 20.07.2020 до Солощук В. І. про необхідність виконання зобов`язання за кредитними договорами.
7. Оригінал поштового повідомлення про відправлення вимоги №0633002/16829-20 від 20.07.2020 з копією опису вкладення та копією повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом Солощук В. І. про отримання повідомлення.
8. Вимоги боржнику про погашення заборгованості №0633002/16824-20 від 20.07.2020 та №0633002/16826-20 від 20.07.2020.
9. Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 63117К2 від 29.06.2017.
10. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №19-68KV0003 від 13.03.2019.
11. Розрахунок зобов`язань ТОВ "СОЛ-АГРОТРЕЙД" за Кредитними договорами №63117К2 від 29.06.2017 №19-68KV0003 від 13.03.2019. 
12. Виписки по рахункам. 
13. Копія витягу про реєстрацію іпотеки і заборони в Державному реєстрі речових прав.
14. Копія довіреності представника.
Господарський суд визнає, що у зв`язку зі смертю нотаріуса відповідні документи (архів) нотаріуса перебувають в Одеському державному нотаріальному архіві. Останній надав відповідь, що в матеріалах архівного фонду приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни міститься інформація про вчинення виконавчих написів, однак оскільки виконавчий напис з проставленою відміткою видається стягувачу, в архівах приватних нотаріусів та державних контор не зберігається. До листа було додано копію журналу - реєстру для реєстрації нотаріальних дій, з якого видно запис про вчинення виконавчого напису №159 від 25.03.2021.
Позивач в частині подання необхідного переліку документів не заперечував. Лише заперечив що на поштовому відправленні начебто не підпис Солощук В. І., а саму вимогу остання не отримувала.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зміст цієї статті свідчить, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. 
Варто також зауважити, що саме принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Суд вважає за необхідне звернутися до судової практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). 
Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Беручи до уваги викладене, господарський суд дійшов висновку, що обставини того, що Банк надав нотаріусу належний пакет документів та те, що Солощук В. І. розписалася на поштовому відправленні та отримала вимогу Банку, мали місце.
Що стосується посилання позивача на те, що нотаріус мав право вчинити виконавчий напис лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло - не більше одного року.
Господарський суд перевірив чинність на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та приписи підзаконного акта – Порядку.
На момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису Закон України «Про нотаріат» передбачав, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Натомість Порядок передбачав норму, що нотаріус має право вчиняти виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про правотворчу діяльність» закони України мають вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти.
За наведених обставин, суд не бере до уваги арґументи позивача щодо права на вчинення виконавчого напису лише в межах одного року з дня виникнення права вимоги. 
Що стосується розміру заборгованості – то до моменту вчинення виконавчого напису (25.03.2021), Господарський суд Одеської області ухвалив 01.03.2021 у справі № 916/3131/20 рішення, що набрало законної сили 01.04.2021, про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛ-АГРОТРЕЙД" та з ОСОБА_4 33 238 186,32 грн, тобто навіть в більшому розмірі, ніж зазначено в оскаржуваному виконавчому написі.
Що стосується доводів позивача про сплив строків позовної давності стосовно стягнення неустойки (штрафу, пені), то господарський суд зазначає таке.
За змістом ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). 
Приписи ст. 260 ЦК України передбачають, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. 
Згідно з частиною 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. 
У позовній заяві позивач вказує про стягнення пені за період з 22.02.2020 по 11.03.2020 та стверджує, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису 25.03.2021 позовна давність щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) вже спливла.
Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Водночас пунктом 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/ та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (Закон України № 691-ІХ від 16 червня 2020 року «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19»). У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. 
Усі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
За наведених обставин, доводи позивача щодо спливу позовної давності за пенею є безпідставними.
Щодо посилання позивача на проживання в предметі іпотеки малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд звертає увагу, що договір іпотеки №63514Z7 між Банком та ОСОБА_1 укладений 31.04.2014.
Позивач стверджує, що ОСОБА_2 , онука позивача, була зареєстрована в будинку з 11.08.2020, тобто, на момент вчинення виконавчого напису.
Щодо впливу на вирішення спору цієї обставини, господарський суд зазначає таке.
31.07.2014 між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 63514Z,7 предметом іпотеки за яким є житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 . 
25.12.2014, 26.11.2015, 13.03.2019 до вказаного іпотечного договору вносились зміни шляхом укладання відповідних договорів про внесення змін, які посвідчувались нотаріально. 
У п. 1.4. іпотечного договору вказано, що Іпотекодавець підтверджує, що предмет іпотеки не переданий в оренду (суборенду), суперфіцій, лізинг, безоплатне користування, довічне управляння, спільну діяльність, тощо. Крім того, п. 2.4.5. вказаного Іпотечного договору на ОСОБА_1 покладено обов`язок, серед іншого, без письмової згоди Іпотекодержателя не здійснювати дій, пов`язаних із передачею предмета іпотеки третім особам (оренда (суборенда), лізинг, суперфіцій тощо, а також, ОСОБА_1 погодилась, що всі юридичні дії, що будуть проводитись Іпотекодавцем з предметом іпотеки повинні попередньо узгоджуватись з Іпотекодержателем у письмовій формі. У договорі про внесення змін № 63514Z7-0003 від 13.03.2019 до іпотечного договору № 63514Z7 від 31.07.2014, зокрема у п. 1.5. ОСОБА_1 підтвердила, що предмет іпотеки не переданий в оренду (суборенду), суперфіцій, лізинг, безоплатне користування, довічне управляння, спільну діяльність тощо.
У п. 1.12. договору про внесення змін № 63514Z7-0003 від 13.03.2019 до іпотечного договору № 63514Z7 від 31.07.2014, зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 12 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якої правочини щодо розпорядження предметом іпотеки, його частиною, відчуження іпотекодавцем предмета іпотеки або його передача в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без письмової згоди іпотекодержателя є недійсним. 
У п.п. 2.4.3., 2.4.5. договору про внесення змін № 63514Z7-0003 від 13.03.2019 до іпотечного договору № 63514Z7 від 31.07.2014 визначено, що ОСОБА_1 зобов`язалась:
- вживати заходи для захисту предмета іпотеки від посягань, вимог та претензій третіх осіб;
- без письмової згоди іпотекодержателя не здійснювати дій пов`язаних із передачею предмета іпотеки третім особам в оренду (суборенду), суперфіцій, лізинг тощо;
- погодилась, що всі юридичні дії, що будуть проводитись Іпотекодавцем з предметом іпотеки повинні попередньо узгоджуватись з Іпотекодержателем у письмовій формі. 
При цьому, 14.07.2014 ОСОБА_1 власноруч підписала заяву, в якій запевняла Банк, що на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 відсутні права третіх осіб (оренда, сервітут, емфітевзис, суперфіцій тощо).
13.03.2019 ОСОБА_1 знову власноруч підписала заяву, в якій запевнила Банк, що на житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 відсутні права третіх осіб (оренда, найм тощо). Крім того, відповідно до довідки № 399 від 12.03.2019, виданої Таїровською селищною радою, у будинку АДРЕСА_3 відсутні зареєстровані особи.
Відповідні документи долучені до матеріалів справи.
Тобто, на момент передачі предмета іпотеки в іпотеку Банку та внесення до іпотечного договору змін, будь-які неповнолітні діти не були зареєстровані у будинку.
Позивач вказав, що неповнолітня ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована у предметі іпотеки 11.08.2020, що підтверджується листом Таїровської селищної ради від 02.08.2023 вих. № 1932/02- 0, тобто, після передачі нерухомості в іпотеку Банку.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.
Згідно з поясненнями Банку ОСОБА_1 не зверталась до АТ «Укрексімбанк» з будь-якими заявами щодо проведення реєстраційних дій з приводу реєстрації місця проживання онуки у будинку. Банк будь-яких дозволів та погоджень на такі дії не надавав.
Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016 № 207 та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (в редакції чинній станом на 11.08.2020, день реєстрації місця проживання неповнолітньої ОСОБА_2 у будинку), зокрема пунктом18 унормовано, що у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника. 
Враховуючи, що АТ «Укрексімбанк» не надавав згоди на реєстрацію місця проживання у предметі іпотеки будь-яких осіб, проведення такої реєстрації мало, вочевидь, неправомірний характер.
Банк 31.10.2023 звернувся з відповідною скаргою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області. 
Відповідно до листа Головного управління Державної міграційної служби України в Одеський області № 5100.4.1-442/51.2-24 від 12.01.2024, реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , було скасовано 10.01.2024. 
Зазначені відомості підтверджуються листом Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 30.01.2024 № 191/02-07, долученого до матеріалів справи.
Отже, за наведених обставин, господарський суд дійшов висновку про правомірність вчиненого оскаржуваного виконавчого напису.
Окрім того, господарський суд вважає також за належне звернути увагу на обставини набуття, станом на момент розгляду спору, у власність предмета іпотеки третьою особою – ОСОБА_3 . 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (зокрема, постанови: від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).
У певних випадках спосіб захисту імперативно «прив`язаний» до певного складу правопорушення. У таких випадках можна стверджувати, що спосіб захисту визначений законом (встановлений законом), тобто термін «встановлений законом» означає не просто те, що він названий у законі (наприклад, є в переліку статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України), а те, що спосіб захисту за його змістом кореспондує конкретному правопорушенню. У цих випадках положення частини першої статті 5 ГПК України вимагає, щоб суд застосував саме такий спосіб захисту (вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22).
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечує поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантує особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).
З урахуванням викладеного, господарський суд звертає увагу позивача, що визнання оскаржуваного напису таким, що не підлягає виконанню, фактично, є неефективним способом захисту.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Беручи до уваги викладені обставини, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у позові ОСОБА_1 до відповідача Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Тетяни Герасимівни, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
2. Судові витрати покласти на позивача – ОСОБА_1 . 

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення складено 19 травня 2026 р.

Суддя Т.Г. Деркач