ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/574/26
Провадження № 2/505/2633/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді    Дзюбинського А.О.,
за участю:
секретаря судового засідання   Антонюк Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Подільського міськрайонного суду Одеської області в порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи
Позиція позивача
Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі за текстом - АТ «ПУМБ») звернулося до Подільського міськрайонного суду Одеської області з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 151 874,11 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено наступні договори:
- 19.08.2019 кредитний договір № 2001383762101, за яким позичальнику видано кредит у сумі 49 930,80 грн;
- 08.10.2022 кредитний договір № 1010613188, за яким позичальнику кредит у сумі 93 205.40 грн. 
Зазначає, що позивачем виконано свої зобов`язання відповідно до умов кредитних договорів, разом з тим, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого станом на 05.01.2026 заборгованість складає:
- за кредитним договором № 2001383762101 від 19.08.2019 - 59 674,97 грн, з яких: 34 727,79 грн - заборгованість за кредитом; 24 947,18 грн - заборгованість процентами; 
- за кредитним договором № 1010613188 від 08.10.2022 - 92 199,14 грн, з яких: 46 537,47 грн - заборгованість за кредитом; 7,2 грн - заборгованість процентами; 45 654,47 грн - заборгованість за комісією.
Загальна сума заборгованості за кредитними договорами станом на 05.01.2026 склала 151 874,11 грн.
Окрім суми заборгованості позивач просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Позиція відповідача
Відповідачем заяви по суті справи не подано 
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 27.02.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 30.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача у позовній заяві просив проводити судове засідання за його відсутності, проти ухвалення заочного судового рішення не заперечував.
Відповідач про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
При цьому, суд бере до уваги позицію Верховного Суду, сформульовану у Постанові КЦС ВС від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) згідно якої, якщо сторони чи їх представники, інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У ситуації, що розглядається, суд дійшов висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі не відкладаючи її розгляду.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 01.06.2026 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у ній доказів.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 підписано заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ» № 2001383762101 від 19.08.2019.
Відповідно до зазначеної заяви від 19.08.2019 відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку миттєвого випуску (не персоніфікованої) із кредитним лімітом у сумі 3 000 грн, із наступними умовами: розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту встановлюється, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та умови надання та обслуговування кредитної карти встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу карти, реальна річна процентна ставка становить 47,88 %, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 1 257,86 грн.
Умови викладені у паспорті споживчого кредиту від 19.08.2019 є ідентичними умовам, що викладені в заяві № 2001383762101 від 19.08.2019 про приєднання до ДКБО, паспорт споживчого кредиту містить графік платежів.
Зазначена заява та паспорт споживчого кредиту власноручно підписано відповідачем.
Крім того,  ОСОБА_1 підписано заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО) АТ «ПУМБ» № 1010613188 від 08.10.2022.
Відповідно до заяви, відповідач просила надати їй споживчий кредит у сумі 93 205,40 грн, в тому числі з метою погашення заборгованості 93 205,40 грн, строк 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%, розмір процентної ставки 0,01% річних.
Умови викладені у паспорті споживчого кредиту від 08.10.2022 є ідентичними умовам, що викладені в заяві № 1010613188 від 08.10.2022 про приєднання до ДКБО.
Зазначена заява та паспорт споживчого кредиту власноручно підписано відповідачем.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти в обсязі, обумовленому договорами. Грошові кошти в сумі 93 205,40 грн відповідно до платіжної інструкції АТ «ПУМБ» № TR.60848921.31856.25578 від 08.10.2022 перераховано на рахунок належний відповідачу.
06.01.2026 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу № KHO-44.2.2/1000 про погашення заборгованості в сумі 151 874,11 грн, що підтверджується формою 103 А АТ «Укрпошта» - список згрупованих відправлень, поштове відправлення № 0505534413755.
Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» до договору № 2001383762101 від 19.08.2019 кредитний ліміт 31.10.2019 змінено на 7 000 грн, 12.02.2020 - 10 800,00 грн, 10.07.2020 - 14 300 грн, 11.09.2020 - 22 300 грн, 15.10.2020 - 42 300 грн, 22.01.2021 - 50 000 грн, 27.02.2022 - 49 931 грн, 16.03.2022 - 49 930,80 грн, 27.02.2022 - 50 000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2001383762101 від 19.08.2019 станом на 05.01.2026 заборгованість складає 59 674,97 грн, з яких: 34 727,79 грн - заборгованість за кредитом; 24 947,18 грн - заборгованість процентами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1010613188 від 08.10.2022 станом на 05.01.2026 заборгованість складає 92 199,14 грн, з яких: 46 537,47 грн - заборгованість за кредитом; 7,2 грн - заборгованість процентами; 45 654,47 грн - заборгованість за комісією.
Обставина використання кредитних коштів підтверджена виписками за банківськими рахунками відповідача НОМЕР_1 за період з 08.10.2022 по 05.01.2026, НОМЕР_2 за період з 19.08.2019 по 05.01.2026, НОМЕР_3 за період з 19.08.2019 по 05.01.2026.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитні договори № 2001383762101 від 19.08.2019 та № 1010613188 від 08.10.2022. 
Зі змісту розрахунку заборгованості за вказаними договорами відповідач свої зобов`язання за договорами не виконала, не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила погоджені проценти та комісію за користування ними.
Суд зауважує, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Зазначений висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 298/825/15-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц.
Тобто, виписки за картковими рахунками є належними доказами виконання кредитором свого обов`язку щодо передачі грошових коштів позичальнику на виконання умов договору кредитування, а також, у подальшому, підтвердженням прострочення виконання обов`язків з боку позичальника щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування ними.
Відповідно до виписки з банківських рахунків відповідача НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , відповідач у період з 19.08.2019 по 05.01.2026 користувалась кредитними коштами, здійснювала часткове погашення заборгованості.
Відповідачем суду не надано будь-яких доказів на спростування достовірності наданого позивачем розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за простроченими процентами, яка підтверджується наданими позивачем доказами.
При ухваленні рішення суд враховує те, що основними економіко-правовими характеристиками кредиту є строковість, зворотність та платність. За відсутності хоча б однієї з цих ознак договірні відносини між сторонами не можуть вважатися відносинами кредиту. Відтак, у кредитних правовідносинах проценти є платою за користування коштами подібно до плати за користування будь-яким іншим майном, а обов`язок позичальника сплатити проценти є елементом конструкції кредитного зобов`язання за участю спеціального суб`єкта - банка або фінансової установи.
З письмових доказів, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог вбачається, що між сторонами виникли саме кредитні відносини, а тому до стягнення підлягає як сума отриманого кредиту так і відсотки, які підлягають сплаті за його користування. Розрахунок розміру відсотків, які підлягають до стягнення, у повній мірі відповідає умовам договорів кредитування, що були у встановленому порядку погоджені із позичальником.
Щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором суд зазначає, що у заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування від 08.10.2022, яка підписана відповідачем власноруч, прямо визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 1,4%. Крім того, аналогічні умови містяться у паспорті споживчого кредиту, який також підписаний відповідачем. Таким чином, умова про сплату комісії є складовою частиною погоджених сторонами умов кредитного договору. Суд виходить з того, що сторони є вільними у визначенні умов договору, а погоджена сторонами комісія є платою за обслуговування кредиту та входить до загальної вартості кредиту. 
Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитних договорів № 2001383762101 від 19.08.2019 та № 1010613188 від 08.10.2022 та обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за ними із відповідача на користь АТ «ПУМБ», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову.
Отже, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2001383762101 від 19.08.2019 у розмірі 59 674,97 грн, з яких: 34 727,79 грн - заборгованість за кредитом; 24 947,18 грн - заборгованість процентами, та за кредитним договором № 1010613188 від 08.10.2022 у розмірі 92 199,14 грн, з яких: 46 537,47 грн - заборгованість за кредитом; 7,2 грн - заборгованість процентами; 45 654,47 грн - заборгованість за комісією.
Розподіл судових витрат у справі
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду АТ «ПУМБ» сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Оскільки позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення повний розмір судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду у цій справі.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити повністю позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до  ОСОБА_1 .
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у сумі 151 874 (сто п`ятдесят одна тисяча вісімсот сімдесят чотири) гривні 11 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні) 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 01.06.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14282829, місцезнаходження: Україна, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, тел. +380442317199
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_5 

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області        Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ