ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1776/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Присяжнюка О.О. 
при секретарі судового засідання Кісь В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - РЕГІОНАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (61057, місто Харків, вул. Сумська, будинок 3) 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Рестінг" (61001, м. Харків, вул. Кірова, 20, кв. 15) 	
про 	стягнення коштів 	
за участю представників:
позивача - Горячко О.Б. (довіреність),
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рестінг", в якій просить суд:
1. Прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження та розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» (61001, м. Харків, вул. Молочна, 20, кв.15, код ЄДРПОУ 38382787) на користь Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 1-й під`їзд, ЄДРПОУ 01038594) заборгованість у розмірі 23 665,92 (двадцять три тисячі шістсот шістдесят п`ять гривень 92 копійки).
3. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662, 40 грн. покласти на відповідача.
Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов Договору оренди від 18.07.2013 №5503-Н та Договору №49 від 12.04.2014 про компенсацію комунальних послуг.
21.05.2026 від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№ 12228/26), де позивач надав докази сплати судового збору.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.05.2026 позовну заяву Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (вх.№ 1776/26) залишено без руху. Встановлено Регіональному офісу водних ресурсів у Харківській області строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Регіональному офісу водних ресурсів у Харківській області спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: уточнення місцезнаходження відповідача; подання документу, що підтверджує наявність рахунків позивача, зазначених у позовній заяві, в банку, небанківському надавачі платіжних послуг; надання письмових пояснень із зазначенням викладу обставин заявлених позовних вимог в контексті необхідності залучення до участі у справі третьої особи.
29.05.2026 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків (вх.№ 13025/26), в якій позивач просить суд:
1. Залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (ЄДРПОУ 23148337, що знаходиться за адресою: 61057, м. Харків, майдан Театральний, 1).
2. Долучити до матеріалів справи Витяг з ЄДРПОУ з інформацією щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ», повідомлення про відкриття рахунків РОВР у Харківській області
3. Прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження та розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1776/26. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на "30" червня 2026 р. о 11:00. У задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (ЄДРПОУ 23148337) постановлено відмовити. За власною ініціативою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача РЕГІОНАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (Ідентифікаційний код юридичної особи: 44223324, місцезнаходження: Україна, 61057, Харківська обл., місто Харків, вул.Сумська, будинок 3).
03.06.2026 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про виконання ухвали суду (вх.№ 13505/26), де позивач надав докази направлення позовної заяви з додатками на адресу третьої особи. 
15.06.2026 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області через систему "Електронний суд" надійшли пояснення третьої особи (вх.№14447/26), в яких третя особа просить прийняти рішення на розсуд суду. 
У судовому засіданні 30.06.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, свого повноважного представника для участі у судовому засіданні 30.06.2026 не направила.
Представник відповідача у судове засідання, призначене на 30.06.2026 на 11:00, не з`явився.
Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась Товариству з обмеженою відповідальністю "Рестінг" засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позовній заяві, що кореспондується із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернулась до суду без вручення.
Верховний Суд у постанові від 22.10.2024 у справі №910/18480/20 дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРПОУ прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 30.03.2023 у справі №910/2654/22.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 11.06.2024 у справі №922/1988/23).
Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд справи; відповідач визнається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Разом з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рестінг" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося; у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву до суду не подало.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Оскільки відповідач та третя особа своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників для участі у судовому засіданні не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від них не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та третьої особи за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
У судовому засіданні 30.06.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» (далі - Орендар, ТОВ «РЕСТІНГ», Відповідач) укладено Договір оренди від 18.07.2013 №5503-Н (далі - Договір оренди).
Згідно з п. 1.1-1.3 Договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення - одноповерхова будівля насосної станції (інв. № 10334270, літ «А-1») (далі - Майно), загальною площею 57,8 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Молокіна, 5, що перебуває на балансі Харківського міжрайонного управління водного господарства (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на “27” березня 2013р. і становить 37 000,00 (тридцять сім тисяч) гривень. Майно передається в оренду з метою: розміщення суб`єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення. Стан Майна на момент укладення Договору: потребує поточного ремонту, що визначається в довідці Балансоутримувача. 
Відповідно до п. 2.1 Договору оренди Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна. 
18.07.2013 сторонами підписано Акт приймання-передачі орендованого майна.
Наказом Державного агентства водних ресурсів України від 08.04.2020 № 311 установлено, що все нерухоме майно, передане РОВР у Харківській області від Харківського МУВГ, закріплене на праві оперативного управління за РОВР у Харківській області.
Наказом Державного агентства водних ресурсів України від 03.12.2019 №739 реорганізовано Харківське міжрайонне управління водного господарства (Харківське МУВГ) (код ЄДРПОУ 01033674) шляхом приєднання до Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (РОВР у Харківській області) (код ЄДРПОУ 01038594). Встановлено, що РОВР у Харківській області є правонаступником Харківського МУВГ, до якого з моменту припинення діяльності переходять усі майнові права та обов`язки Харківського МУВГ.
Таким чином, правонаступником Харківського міжрайонного управління водного господарства є Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області.
Відповідно до п 3.1 Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку – червень 2013 року – 154,32 грн. Орендна плата за перший місяць оренди – липень 2013 року визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за липень 2013 року. 
Згідно з п. 3.2 Договору оренди нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.
Як зазначено в п. 3.3 Договору оренди, орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.
20.12.2016 укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди, за якою розділ 3 "Орендна плата" п. 3.1 було викладено в новій редакції: з 18.06.2016 розмір орендної плати становить 294,58 грн. 
Відповідно до Постанови КМУ №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» нарахування орендної плати складає 50% від 294,58 грн.
20.12.2016 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору оренди, якою строк дії Договору оренди продовжено до 18.05.2019.
26.06.2019 укладено Додаткову угоду № 3 до Договору оренди, якою строк дії Договору оренди продовжено до 18.04.2022.
З 2022 року в Україні діє особливий порядок продовження договорів оренди комунального майна в умовах воєнного стану. Згідно з постановами КМУ (зокрема, №634 від 27.05.2022 та №614 від 27.05.2025) договори, строк дії яких завершується під час війни, вважаються автоматично продовженими на період воєнного стану та 4 місяці після його припинення. 
Згідно з п. 3.6 Договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні:
- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 50 %;
- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 50 %.
Відповідно до п. 3.7 Договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
Позивач стверджує, що заборгованість по орендній платі за Договором оренди за період 01.12.2024 по 30.04.2026 складає 4179,65 грн з ПДВ включно, з яких 6,72 грн за листопад 2024 року, 231,73 грн за грудень 2024 року, 233,86 грн за січень 2025 року, 236,19 грн за лютий 2025 року, 237,15 грн за березень 2025 року, 242,38 грн за квітень 2025 року, 242,16 грн за травень 2025 року, 246,76 грн за червень 2025 року, 247,51 грн за липень 2025 року, 244,56 грн за серпень 2025 року, 244,08 грн за вересень 2025 року, 246,03 грн за жовтень 2025 року, 249,73 грн за листопад 2025 року, 249,49 грн за грудень 2025 року, 250,83 грн за січень 2026 року, 252,58 грн за лютий 2026 року, 255,87 за березень 2026 року, 262,02 за квітень 2026 року. Орендна плата, як зазначає позивач, нараховувалася відповідно до Постанов №634 від 27.05.2022 та №512 від 07.05.2024 (50 %), розрахунки за кожен місяць зазначені в Актах виконаних робіт за кожний місяць. 
Відповідно до п. 3.8 Договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості.
За розрахунком позивача, розмір штрафу складає 292,58 грн. 
Згідно з п. 5.12 Договору оренди Орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна. Протягом місяця після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого Майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна у тому числі на компенсацію плати за землю або договори з відповідними комунальними службами на надання комунальних послуг Орендарю, з наданням Орендодавцю копії цих Договорів. 
Так, між Харківським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» укладено Договір №49 від 12.04.2014 про компенсацію комунальних послуг (далі - Договір №49).
Відповідно до п. 1 Договору №49 Орендар зобов`язується компенсувати витрати понесені Балансоутримувачем, а саме: сплату податку на землю, обчисленого з площі під орендованим майном з урахуванням прибудинкової території. Земельний податок обчислений з загальної площі 57,8 кв.м.
Разом з тим, як стверджує позивач, ТОВ «РЕСТІНГ» не компенсував РОВР у Харківській області податок на землю за 2022, 2023, 2024, 2025 року на загальну сума 19 193,69 грн (де за 2022 рік - 4192,23 грн, за 2023 рік - 4647,11 грн, за 2024 рік - 4911,13 грн, за 2025 рік - 5443,22 грн), які позивач сплатив, що підтверджується платіжним дорученнями, долученими до матеріалів справи.
15.04.2026 РОВР у Харківській області було надіслано ТОВ «РЕСТІНГ» претензію №523/05 з проханням сплатити існуючу заборгованість з орендної плати та відшкодування витрат балансоутримувача, проте, як повідомляє позивач, відповідач відмовився отримати лист, заборгованість не сплатив.
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.
Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України).
Згідно з приписами статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» укладено Договір оренди від 18.07.2013 №5503-Н. відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення - одноповерхова будівля насосної станції (інв. № 10334270, літ «А-1») (далі - Майно), загальною площею 57,8 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Молокіна, 5, що перебуває на балансі Харківського міжрайонного управління водного господарства.
Після цього, між Харківським міжрайонним управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» укладено Договір №49 від 12.04.2014 про компенсацію комунальних послуг, відповідно до п. 1 якого Орендар зобов`язався компенсувати витрати понесені Балансоутримувачем, а саме: сплату податку на землю, обчисленого з площі під орендованим майном з урахуванням прибудинкової території. 
Згідно частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Згідно частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Укладаючи Договір оренди, відповідач зобов`язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату шляхом її перерахування до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 50 %; на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 50 %.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підтвердження існуючої заборгованості до матеріалів справи позивачем надано акти виконаних робіт за період з листопада 2024 року по квітень 2026 року. 
Враховуючи наведене, беручи до уваги надання позивачем доказів наявності заборгованості відповідача за Договором оренди, відсутність в матеріалах справи доказів оплати означеної заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» на користь Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області заборгованості з орендної плати у розмірі 4179,65 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 292,58 грн.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із частиною другою статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.
Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.
До моменту порушення зобов`язання боржником неустойка виконує функцію сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №910/14591/21).
Суд зауважує, що за приписами п. 3.8 Договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.
Відтак, враховуючи, що судом встановлено наявність у відповідача заборгованості більш ніж за три місяці та задоволено позовні вимоги щодо стягнення орендної плати у розмірі 4179,65 грн, до стягнення підлягає штраф у розмірі 292,58 грн. 
Щодо стягнення земельного податку у розмірі 19 193,69 грн суд встановив наступне.
Відповідно до п. 1, 2 Договору про компенсацію комунальних послуг №49 від 12.04.2014 відповідач зобов`язався компенсовувати Балансоутримувачу витрати, понесені Балансоутримувачем, а саме: сплату податку на землю, обчисленого з площі під орендованим майном з урахуванням прибудинкової території. Сплата земельного податку здійснюється один раз на рік шляхом переведення коштів на рахунок Балансоутримувача на протязі 3 банківських днів з моменту отримання рахунку.
Беручи до уваги надання позивачем доказів наявності заборгованості відповідача за Договором про компенсацію комунальних послуг №49 від 12.04.2014 у розмірі 19 193,69 грн земельного податку, відсутність в матеріалах справи доказів оплати означеної заборгованості, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині, а саме стягнення з відповідача на користь позивача 19 193,69 грн земельного податку.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» (61001, м. Харків, вул. Кірова, 20, кв. 15, код ЄДРПОУ 38382787) на користь Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 1-й під`їзд, ЄДРПОУ 01038594, р/р НОМЕР_1 ) заборгованість з податку на землю у розмірі 19 193,69 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» (61001, м. Харків, вул. Кірова, 20, кв. 15, код ЄДРПОУ 38382787) на користь Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 1-й під`їзд, ЄДРПОУ 01038594, р/р НОМЕР_2 ) заборгованість з орендної плати у розмірі 4179,65 грн, штраф у розмірі 292,58 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 1-й під`їзд, ЄДРПОУ 01038594).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: РЕГІОНАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (Україна, 61057, Харківська обл., місто Харків, вул.Сумська, будинок 3, код ЄДРПОУ 44223324).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕСТІНГ» (61001, м. Харків, вул. Кірова, 20, кв. 15, код ЄДРПОУ 38382787).

Повне рішення складено "01" липня 2026 р. 

Суддя		О.О. Присяжнюк