ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 598/355/26 пров. № А/857/21047/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Довга О. І.
судді Запотічний І. І. 
Шинкар Т. І.

секретар судового засідання Слободян І.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 березня 2026 року у справі № 598/355/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення (головуючий суддя Левків А.І., м.Збараж, Тернопільська область),- 
В С Т А Н О В И В:
02.03.2026 ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просив:
- скасувати постанову серії ЕНА №6578526 від 28.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою відповідача, на підставі ч.5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3 «в» Правил дорожнього руху (далі – ПДР) - на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. 
Неправомірність спірної постанови позивач обґрунтовував відсутністю доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення. З відеозапису, на який покликався відповідач як на доказ, не можливо з`ясувати чи був позивач непристебнутий ремнем безпеки під час руху автомобіля, чи ні. Більше того, вважав, що фото з особистого телефону працівника поліції також не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 20.03.2026 позов задоволено:
- скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6578526 від 28 січня 2026 року на ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень, і закрито справу про адміністративне правопорушення;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 665,60 гривень сплаченого судового збору.
Суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність спірної постанови з огляду на відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу. Просить апеляційний суд скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач покликається на те, що долучені як докази до матеріалів справи відеозаписи без жодних сумнівів підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції неналежно дослідив ці відеозаписи, відтак прийшов до помилкового висновку про протиправність спірної постанови.
Відзив на апеляційну скаргу не поданий.
Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.
За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Учасники справи, їх представники в судове засідання не з?явились, що не перешкоджає розгляду справи по суті. За правилами статті 229 КАС України фіксація технічними засобами не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
За змістом спірної постанови серії ЕНА № 6578526 від 28.01.2026 судом з`ясовано, що ОСОБА_1 , 28.01.2026, о 12 год. 33 хв, у м. Збараж. Тернопільської області, по вул. Січових Стрільців, керував транспортним засобом марки «LADA 212140», державний номерний знак НОМЕР_1 , не пристебнувши ремінь безпеки. Такі дії є порушенням вимоги п.2.3 «в» ПДР. На підставі цього позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.
Позивач із постановою відповідача не погодився, відтак подав до суду позов.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції апеляційний суд враховує положення статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, та зазначає наступне.
Згідно п.2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Відповідальність за порушення правил користування ременем безпеки передбачена ч.5 ст. 121 КУпАП.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень відповідач надав оптичний носій з відеозаписами. Разом з тим, як правильно зазначив судом першої інстанції, неможливо встановити чи був під час керування автомобілем позивач пристебнутий ременем безпеки чи ні. Один з цих відеозаписів, зроблений на реєстратор службового автомобіля не дає можливості поза розумним сумнівом ствердити про порушення водієм ПДР. Інший відеозапис зроблений уже після зупинки транспортного засобу позивача, а відтак не містить відомостей на підтвердження позиції відповідача.
Апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до вимоги про переоцінку обставин справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ч. 4 ст. 229, 243, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 березня 2026 року у справі № 598/355/26 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 25.06.26