П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10257/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю. 
22 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Граб Л.С.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьктранс" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьктранс" до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницьктранс" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 08.05.202 №709 "Про проведення демонтажу самовільно встановленої металевої огорожі, що розташована по вул. Пилипчука, 6".
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
В свою чергу, на заперечення відповідача, позивач подав до суду відповідь на відзив, який також враховано судом апеляційної інстанції.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницьктранс" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 08.05.2009. Основний вид діяльності - допоміжне обслуговування наземного транспорту.
12.09.1996 Хмельницькому територіально-виробничому об`єднанню державних підприємств автомобільного транспорту виданий державний акт на праві постійного користування землею №001819 щодо надання у постійне користування 0,17 га під адміністративним будинком територіального виробничого об`єднання державних підприємств по вулиці Пилипчука, 6 в місті Хмельницькому.
Протокольним рішенням від 01.10.2024 №99 постійна комісія з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища доручила управлінню архітектури та містобудування вивчити питання щодо наявності дозвільних документів на встановлення паркану по вулиці Пилипчука, будинок 6 у місті Хмельницькому.
21.11.2024 посадові особи Хмельницького міського комунального підприємства "Муніципальна дружина" склали протокол №000308 про адміністративне правопорушення - самовільне встановлення на території громади огорожі та воріт за адресою: м Хмельницький, вул. Пилипчука, 6, під час складання якого представник позивача від пояснень та підпису відмовився. Зазначений протокол направлений до адміністративної комісії.
28.11.2024 посадові особи Управління з питань екології та контролю за благоустроєм Хмельницької міської ради склали протокол № 530 в якому зазначено, що 29.11.2024 в м. Хмельницькому виявлена огорожа на вул. Пилипчука, 6, встановлена ТОВ "Хмельницьктранс" з порушенням пункту 4.1 Порядку влаштування огорож земельних ділянок на території Хмельницької міської територіальної громади та пункту 2.9 Правил благоустрою Хмельницької міської територіальної громади. В графі "пояснення та зауваження" представник позивача вказав, що огорожа встановлена на земельній ділянці, що належить позивачу на підставі державного акту на право постійного користування землею та погодження управлінням комунальної інфраструктури та управлінням архітектури та містобудування 12.11.2021.
Позивач звернувся з письмовою заявою від 02.12.2024 до міського голови з проханням погодити встановлення огорожі, як тимчасової споруди по вул. Пилипчука, 6.
17.12.2024 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради була прийняла постанову № 21-МД, про притягнення генерального директора ТОВ "Хмельницьктранс" за самовільне встановлення огорожі та воріт на міській території та порушення пункту 3.3.16 Правил благоустрою Хмельницької міської територіальної громади до адміністративної відповідальності у вигляді усного зауваження.
08.05.2025 виконавчий комітет Хмельницької міської ради прийняв рішення №709 про демонтаж самовільно встановленої металевої огорожі, що розташована по вул. Пилипчука, 6 на підставі матеріалів поданих Управлінням архітектури та містобудування, акту обстеження щодо виявлення самовільно встановленої металевої огорожі.
Вважаючи протиправним рішення відповідача від 08.05.2025 №709, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 №2807-IV.
Відповідно до положень статті 1 Закону №2807-IV заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.
За змістом статті 5 Закону №2807-IV управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Частиною першою статті 10 Закону №2807-IV встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, а також затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.
Відповідно до частини другої статті 10 Закону №2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.
Згідно зі статтею 12 Закону №2807-IV суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.
За приписами статті 13 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики б) пам`ятки культурної та історичної спадщини в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Отже, саме органи місцевого самоврядування уповноважені Законом на вирішення питань організації забезпечення та здійснення контролю за станом благоустрою на території відповідного населеного пункту.
Статтею 8 Закону №2807-ІV передбачено, що контроль у сфері благоустрою населених пунктів спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог цього Закону, Правил благоустрою території населеного пункту та інших нормативно-правових актів.
Частиною 1 статті 14 Закону №2807-ІV визначено вимогу згідно з якою об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.
Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 34 Закону №2807-ІV правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Правила включають, зокрема: порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.
Згідно зі статтею 22 Закону №2807-IV комплексним благоустроєм вважається проведення на визначеній території населеного пункту (мікрорайон, квартал, парк, бульвар, вулиця, провулок, узвіз тощо) комплексу робіт з улаштування (відновлення) покриття доріг і тротуарів, обладнання пристроями для безпеки руху, озеленення, забезпечення зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, встановлення малих архітектурних форм, здійснення інших заходів, спрямованих на поліпшення інженерно-технічного і санітарного стану території, покращання її естетичного вигляду.
Пунктом 7 статті 30 Закону №280/97-ВР встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Згідно з пунктами 42 та 44 статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації та встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом частини 1 статті 39 Закону №2807-IV державний контроль за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями.
Згідно зі статтею 40 Закону №2807-IV міські ради та їх виконавчі органи здійснюють у сфері благоустрою населених пунктів самоврядний контроль.
Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №2807-IV, самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом: 1) проведення перевірок території; 2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян; 3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій; 4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об`єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту.
Рішенням позачергової 17 сесії Хмельницької міської ради від 17.06.2022 №25 затверджені Правила благоустрою Хмельницької міської територіальної громади.
Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 08.04.2021 №333 затверджений Порядок влаштування огорож земельних ділянок на території Хмельницької міської територіальної громади (далі - Порядок).
Згідно з пунктами 1.2, 1.3 Порядку, цей порядок регулює встановлення огорож з врахуванням існуючих архітектурних традицій, функціонально-планувальних вимог до забудови вулиць, типології елементів огорож. Дія цього Порядку поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які мають у користуванні чи у власності земельні ділянки, та мають намір встановити огорожі.
Відповідно до пункту 1.2.1 Правил №333 правила є обов`язковими для виконання всіма розміщеними на території громади органами державної влади, комунальними підприємствами, об`єднаннями громадян, юридичними (усіх форм власності) та фізичними особами, які перебувають на території Хмельницької міської територіальної громади.
Згідно з пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 розділу 2 Порядку №333 огорожі/складові огорож необхідно встановлювати по межі земельної ділянки, визначеної правовстановлюючими документами на землю. Встановлення огорожі/складових огорож між суміжними земельними ділянками окремих землекористувачів, конструкція якої передбачає часткове втручання на суміжну земельну ділянку, можливе при умові нотаріально завіреної згоди власника/користувача суміжної земельної ділянки. У випадку відсутності згоди власника/користувача суміжної земельної ділянки огорожі/складові огорож встановлюються у межах земельної ділянки, яка знаходиться у власності або користуванні заявника. У випадку розміщення будівлі (споруди) по межі земельної ділянки необхідно передбачити встановлення огорожі/складових огорож з примиканням до фасаду будівлі (споруди).
Відповідачем встановлено, що ворота та огорожа встановлені з порушенням Порядку влаштування огорож земельних ділянок на території Хмельницької міської територіальної громади, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 08.04.2021 №333 та всупереч вимогам Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та вимогам земельного законодавства.
Позивачем не спростований факт самовільного встановлення огорожі на території Хмельницької міської ради.
Наявність у державного акту не спростовує того факту, що ворота та огорожа встановлені з порушенням Порядку влаштування огорож земельних ділянок на території Хмельницької міської територіальної громади, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 08.04.2021 №333 та всупереч вимогам Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та вимогам земельного законодавства.
За змістом пункту 3.3.16. Правил №25 громадянам забороняється самовільно встановлювати на території громади огорожі, ворота тощо), пункту 4.6.2 Правил - на прилеглих територіях та на територіях загального користування забороняється: перекривати проїзди загального користування будь-якими засобами без відповідного на те дозволу, виданого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 4.1 Порядку №333 для отримання погодження на встановлення огорожі заявник звертається в управління адміністративних послуг з заявою на ім"я начальника управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, до якої додаються: 4.1.1.Копія документа, що посвідчує особу (паспорт – для фізичних осіб, виписка/витяг/свідоцтво про державну реєстрацію суб"єкта підприємницької діяльності – для фізичних осіб – підприємців та юридичних осіб); 4.1.2.Нотаріально завірена згода співвласників земельної ділянки на встановлення огорожі; 4.1.3.Копія документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою; 4.1.4.Висновок уповноваженого органу охорони культурної спадщини (для пам"яток архітектури, споруд, що розташовані в охоронних зонах пам"яток архітектури); 4.1.5.Нотаріально завірена згода усіх власників (співвласників/користувачів) суміжних земельних ділянок у випадках: - встановлення огорожі між суміжними земельними ділянками окремих власників чи землекористувачів, конструкція якої передбачає часткове втручання на суміжну земельну ділянку та непрозоре; 4.1.6. Проектна документація на встановлення огорожі (у двох примірниках), яка включає: викопіювання з плану м. Хмельницького в масштабі М 1:500 з нанесеними червоними лініями та інженерними мережами; план огорожі в масштабі М 1:200 або М 1:100; розгортка огорожі в масштабі М 1:100 або М 1:50; фрагменти огорожі, робочі креслення воріт, хвіртки в масштабі М 1:20 або М 1:10; розрізи в масштабі М 1:200, М 1:100; 4.1.7.Копія документа, що засвідчує право власності заявника на об"єкт нерухомості – свідоцтво про право власності, витяг з реєстру про право власності та копії правовстановлюючих документів (договір купівлі-продажу, договір дарування або міни, свідоцтво на спадщину), при наявності об"єкта нерухомості або об"єкта незавершеного будівництва.
Пунктом 6.3 Порядку №333 передбачено, що прийняте рішення виконавчого комітету міської ради доводиться до відома зацікавлених осіб шляхом опублікування в газеті «Проскурів» та на сайті Хмельницької міської ради.
Згідно з пунктом 6 Порядку №333 демонтажу підлягають самовільно встановлені огорожі/складові огорожі з порушеннями вимог цього Порядку. Підготовка проєктів рішень про демонтаж самовільно встановлених огорож/складових огорож, здійснюється управлінням архітектури та містобудування на підставі актів обстежень або протоколів управління з питань екології та контролю за благоустроєм Хмельницького міського комунального підприємства “Муніципальна дружина” та постанов адміністративної комісії, що підтверджують їх встановлення без правових підстав.
Позивачем не надані докази, встановлення огорожі з дотриманням Порядку №333 та не спростований факт самовільного встановлення огорожі на земельній ділянці комунальної власності.
Подання позивачем заяви від 02.12.2024 про погодження встановлення огорожі, спорудженої позивачем задовго до зазначеного звернення, не спростовує факт порушення вимог Порядку №333 у зв`язку із самовільним встановленням огорожі, оскільки на час прийняття відповідачем спірного рішення виконавчий комітет Хмельницької міської ради заяву від 02.12.2024 не розглянув по суті .
Натомість факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності зафіксований представниками Хмельницького міського комунального підприємства "Муніципальна дружина", управління з питань екології та контролю за благоустроєм Хмельницької міської ради, підтверджується складеними протоколами від 21.11.2024, від 29.11.2024 та постановою 17.12.2024. 
В апеляційній скарзі скаржник акцентує свою увагу на те, що довіритель є законним користувачем земельної ділянки на підставі Державного акту на право постійного користування землею №001819 (копія наявна у справі). 
З цього приводу відповідачем у відзиві на позовну заяву було зазначено, що 12.09.1996 Хмельницькому територіально-виробничому об`єднанню державних підприємств автомобільного транспорту видано державний акт на праві постійного користування землею №001819 щодо надання у постійне користування 0,17 га під адміністративним будинком територіального виробничого об`єднання державних підприємств по вул. Пилипчука, 6 в м. Хмельницькому. До теперішнього часу, після реорганізацій підприємства (1988 - у ВАТ «Хмельницьктранс», 2009 - товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницьктранс»), позивачем належним чином не оформлені документи на земельну ділянку. 
Колегія суддів зазначає, що наявність державного акту на який засилається представник позивача не спростовує того факту, що ворота та огорожа були встановлені з порушенням Порядку влаштування огорож земельних ділянок на території Хмельницької міської територіальної громади, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 08.04.2021 року №333 та всупереч вимогам Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та вимогам земельного законодавства. 
Відповідно до п.1.2.1 Правил №333, Правила є обов`язковими для виконання всіма розміщеними на території громади органами державної влади, комунальними підприємствами, об`єднаннями громадян, юридичними (усіх форм власності) та фізичними особами, які перебувають на території Хмельницької міської територіальної громади.
Згідно з пунктом 6 Порядку №333 демонтажу підлягають самовільно встановлені огорожі/складові огорожі з порушеннями вимог цього Порядку. Підготовка проектів рішень про демонтаж самовільно встановлених огорож/ складових огорож, здійснюється управлінням архітектури та містобудування на підставі актів обстежень або протоколів управління з питань екології та контролю за благоустроєм Хмельницького міського комунального підприємства “Муніципальна дружина” та постанов адміністративної комісії, що підтверджують їх встановлення без правових підстав. 
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надані докази встановлення огорожі з дотриманням Порядку №333, та не спростований факт самовільного встановлення огорожі на земельній ділянці комунальної власності.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьктранс" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Матохнюк Д.Б.