ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/49677/24 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 3 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2024 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Будпостач" з адміністративним позовом до Черкаської митниці, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці:
від 12 липня 2024 року UА902080/2024/000115/1 про коригування митної вартості товарів:
від 13 липня 2024 року UА902080/2024/000116/1 про коригування митної вартості товарів;
від 20 серпня 2024 року UА902080/2024/000122/2 про коригування митної вартості товарів.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ним під час проходження процедури митного оформлення товарів було надано відповідачу документально підтверджені дані про ціну договору. Вказані документі не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару, проте митницею протиправно було застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів та необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості товарів, яке підлягає скасуванню.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 3 червня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської митниці: від 12.07.2024 UА902080/2024/000115/1 про коригування митної вартості товарів; від 13.07.2024 UА902080/2024/000116/1 про коригування митної вартості товарів; від 20.08.2024 UА902080/2024/000122/2 про коригування митної вартості товарів.
Стягнуто на користь Приватного підприємства «Будпостач» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 084,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 27 червня 2025 року засобами «Електронний суд» представник Черкаської митниці подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 у справі № 320/49686/24 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Будпостач» відмовити повністю.
Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням вимог матеріального та процесуального права; вказує на те, що висновки суду першої інстанції суперечать фактичним обставинам справи внаслідок неповного та необ`єктивного дослідження доказів й неправильного застосування норм митного законодавства.
Також апелянт наголошує на тому, що подані декларантом документи містили грубі порушення, містили розбіжності та не містили усіх відомостей щодо складових митної вартості та щодо фактично сплаченої ціни.
Поряд з цим, апелянт покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги основні вимоги митного законодавства, які передбачають процедуру та порядок митного оформлення. Посадовою особою митниці, яка здійснювала митне оформлення МД, виконуючи митну процедуру, було встановлено, що декларантом не підтверджено заявлену митну вартість товару та не надано відомостей щодо усіх складових митної вартості, надані до митного оформлення документи містять розбіжності. При винесенні оскаржуваного рішення відповідачем дотримана процедура визначення митної вартості за другорядними методами, а документи, подані позивачем до митного оформлення, не усували сумніви митниці у митній вартості імпортованих товарів, заявлених до митного оформлення.
Враховуючи вищевикладене апелянт вважає, що оскаржуване рішення про визначення (коригування) митної вартості прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
Також апелянт наводить висновки про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом не було належним чином враховано надані митницею докази правомірності дій відповідача, не надано належну правову оцінку діям позивача в спірних правовідносинах, що вказує на неповноту та необ`єктивність судового розгляду та порушення визначених у ст.ст. 2, 6-7, 90, 211, 242 КАС України норм процесуального права.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 та від 17.06.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку письмового провадження.
22.07.2025 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого наполягає на залишенні без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до фактичних обставин справи, 08.06.2018 між позивачем (далі-покупець) та компанією HEBET JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (Китай) (далі - продавець) було укладено контракт №1055, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує сітка в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту.
24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі-експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.
14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі-перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.
06.03.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів та виписав проформу інвойс №JA20240306 на суму 1 860 480,00 доларів США.
14.03.2024 позивач на підставі контракту від 08.06.2018 №1055 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №140 грошові кошти в розмірі 170000,00 доларів США.
19.04.2024 продавець виписав комерційний інвойс №JA240419 на оплату товарів за ціною 44 496,00 доларів США.
21.04.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація №021720240000091927 за ціною 44 496,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.
25.04.2024 позивач на підставі контракту від 08.06.2018 №1055 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №246 грошові кошти в розмірі 139 988,89 доларів США.
30.04.2024 продавець виписав сертифікат походження №C243361072150005 на товари, що вказані в комерційному інвойсі.
17.05.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент №237571047.
12.06.2024 позивач направив лист, в якому зазначив, що ПП «Будпостач`здійснив оплату, згідно контракту №1055 від 08.06.2018 за товар, який постачається згідно інвойсу № JA240419 від 19.04.2024 року в повному обсязі платіжними інструкціями №140 від 14.03.2024 та №246 від 25.04.2024. Різниця в сумі буде використана для оплати інших замовлень.
12.06.2024, враховуючи що товари були завантажені у різні контейнери, для уникнення простою транспорту при митному оформленні в Україні, позивач на підставі комерційного інвойсу № JA240419 від 19.04.2024 виписав Специфікацію №1 на контейнер № TRHU4255652 на суму 14 832,00 доларів США.
21.06.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру № S653375022, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс № 5653375023.
На підставі залізничної накладної УМВС від 26.06.2024 № 2151538801 товари були доставлені з порту Гданськ (Польща) до УЗ «Київ-Ліски».
01.07.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №14.
Відповідно до товарно-транспортної накладної CMR від 11.07.2024 № 5652 товари були доставлені з УЗ «Київ-Ліски» до Черкаської митниці.
12.07.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію № 24UA902080802576U7 для митного оформлення товарів, що зазначені у Специфікації №1, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 14 832,00 доларів США.
Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації № 24UA902080802576U7 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні № UA902080/2024/000173,виписаної відповідачем, а саме: Контракт від 08.06.2018 №1055 між позивачем та компанією HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (Китай); Прайс лист від 06.03.2024 б/н; Комерційний інвойс від 19.04.2024 № JA240419; Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 № UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна Лтд»; Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і перевізником компанією Maersk A/S (Данія); Коносамент від 17.05.2024 № 237571047; Сертифікат походження № C243361072150005 від 30.04.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті №140 від 14.03.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 246 від 25.04.2024; Залізнична накладна УМВС №2151538801 від 26.06.2024; Митна декларація Китаю №021720240000091927 від 21.04.2024; Рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 21.06.2024 № 5653375022 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; Інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 21.06.2024 №5653375023 для оплати послуг з перевезення товарів; Довідка ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 01.07.2024 № 14; Товарно-транспортна накладна CMR від 11.07.2024 № 5652; Специфікація №1 від 12.06.2024; Технічні дані від 30.12.2023; Лист ПП «Будпостач» від 12.06.2024; Видаткові накладні від 20.05.2024; Інформація з джерел інтернету від 12.07.2024; Висновок за результатами дослідження експортного підрозділу № 142000-3102-0005 від 19.01.2023; Декларація митної вартості.
12.07.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1049614, у якому зобов`язав надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та с умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
12.07.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач направив до митного органу листа, у якому заявив, що немає можливості надати інші додаткові документи.
12.07.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UA902080/2024/000115/1, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів сітка за ціною договору щодо подібних аналогічних товарів.
12.07.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000173.
12.07.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості, позивач заявив товари за митною декларацією №24UA902080802588UO, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито 7 024,48 грн. ПДВ 15 453,85 грн., всього на загальну суму 22 478,33 грн.
Щодо рішення від 13.07.2024 UA902080/2024/000116/1 про коригування митної вартості товарів.
08.06.2018 між позивачем (далі-покупець) та компанією HEBEL JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (Китай) (далі - продавець) було укладено контракт №1055, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує сітка в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту.
24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі-експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.
14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі-перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.
06.03.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів та виписав проформу інвойс №JA20240306 на суму 1 860 480,00 доларів США.
14.03.2024 позивач на підставі контракту від 08.06.2018 №1055 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №140 грошові кошти в розмірі 170 000,00 доларів США.
19.04.2024 продавець виписав комерційний інвойс № JA240419 на оплату товарів за ціною 44 496,00 доларів США.
21.04.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація № 021720240000091927 за ціною 44 496,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.
25.04.2024 позивач на підставі контракту від 08.06.2018 №1055 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті № 246 грошові кошти в розмірі 139 988,89 доларів США.
30.04.2024 продавець виписав сертифікат походження №C243361072150005 на товари, що вказані в комерційному інвойсі.
17.05.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № 237571047.
12.06.2024 позивач направив лист, в якому зазначив, що ПП «Будпостач» здійснив оплату, згідно контракту № 1055 від 08.06.2018 за товар, який постачається згідно інвойсу № JA240419 від 19.04.2024 року в повному обсязі платіжними інструкціями № 140 від 14.03.2024 та № 246 від 25.04.2024. Різниця в сумі буде використана для оплати інших замовлень.
12.06.2024, враховуючи, що товари були завантажені у різні контейнери, для уникнення простою транспорту при митному оформленні в Україні, позивач на підставі комерційного інвойсу № JA240419 від 19.04.2024 виписав Специфікацію № 2 та Специфікацію № 3 на контейнери № MSKU1197672, № GCXUS719860 на загальну суму 29 664,00доларів США.
21.06.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг, експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру № 5653375022, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс № 5653375023.
На підставі залізничних накладних УМВС від 26.06.2024 № 2151538363, №2151538496 товари були доставлені з порту Гданськ (Польща) до УЗ «Київ-Ліски».
01.07.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати № 14.
Відповідно до товарно-транспортних накладних CMR від 11.07.2024 № 7672, № 9860 товари були доставлені з УЗ «Київ-Ліски» до Черкаської митниці.
13.07.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію № 24UA902080802589U9 для митного оформлення товарів, що зазначені у Специфікації № 2 та Специфікації № 3, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 29 664,00 доларів США.
Для підтвердження заявленої митної вартості до митноїдекларації №24UA902080802589U9 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні № UA902080/2024/000174,виписаної відповідачем, а саме: Контракт від 08.06.2018 №1055 між позивачем та компанією HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (Китай); Прайс-лист від 06.03.2024 б/н; Комерційний інвойс від 19.04.2024 №JA240419; Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна Лтд»; Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і перевізником компанією Maersk A/S (Данія); Коносамент від 17.05.2024 №237571047; Сертифікат походження № C243361072150005 від 30.04.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті №140 від 14.03.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті №246 від 25.04.2024; Залізнична накладна УМВС № 2151538363 від 26.06.2024; Залізнична накладна УМВС № 2151538496 від 26.06.2024; Митна декларація Китаю № 021720240000091927 від 21.04.2024; Рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 21.06.2024 № 5653375022 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; Інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 21.06.2024 № 5653375023 для оплати послуг з перевезення товарів; Довідка ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 01.07.2024 №14; Товарно-транспортні накладні CMR від 11.07.2024 № 7672 та №9860; Специфікація №2 від 12.06.2024; Специфікація № 3 від 12.06.2024; Технічні дані від 30.12.2023; Лист ПП «Будпостач» від 12.06.2024; Видаткові накладні від 20.05.2024; Інформація з джерел інтернету від 12.07.2024; Висновок за результатами дослідження експортного підрозділу №142000-3102-0005 від19.01.2023; Декларація митної вартості.
13.07.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення № 1049667, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару: 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
13.07.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач направив до митного органу листа, у якому заявив, що немає можливості надати інші додаткові документи.
13.07.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UA902080/2024/000116/1, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів сітка за ціною договору щодо подібних аналогічних товарів.
13.07.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA902080/2024/000174.
13.07.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією № 24UA902080802591U0, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито 14 053,38 грн. ПДВ 30 917,43 грн., всього на загальну суму 44 970,81 грн.
Щодо рішення від 20.08.2024 № UA902080/2024/000122/2 про коригування митної вартості товарів.
17.05.2018 між позивачем (далі - покупець) та компанією SHANDONG LIAN GLOVES CO., LTD (Китай) (далі - продавець) було укладено контракт № 1039, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує рукавички в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту.
24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі-експедитор) договір транспортного експедирування № UA00072711.
14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі-перевізник) договір № UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.
18.03.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів. Після чого, 31.05.2024 продавець виписав комерційний інвойс № LABU-0124 для оплати товарів за ціною 128 133,38 доларів США.
11.06.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № 238950724.
27.06.2024 продавець виписав сертифікат походження № 24C3707А2429/00045 на товари, що вказані в комерційному інвойсі.
23.07.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг, експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру № 5653385085, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс № 5653385086.
На підставі залізничних накладних УМВС від 29.07.2024. №2151542167, № 2151542175 та від 01.08.2024 № 2151542639 товари були доставлені з порту Гданськ (Польща) до ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернополя.
02.08.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати № 29.
Відповідно до товарно-транспортних накладних CMR від 19.08.2024 № 0606, №5214 та № 9785 товари були доставлені з ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернополя до Черкаської митниці.
20.08.2024 позивач склав лист, в якому зазначив, що ПП «Будпостач» не здійснював оплату постачальнику згідно інвойсу № LABU-0124 від 31.05.2024, оскільки співпрацюємо на умовах відстрочки оплати 90 днів, з дати, вказаної в коносаменті.
20.08.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію № 24UA902080802942U6 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 128 133,38 доларів США.
Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації № 24UA902080802942U6 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні № UA902080/2024/000185,виписаної відповідачем, а саме: Контракт від 17.05.2018 №1039 між позивачем та компанією SHANDONG LIAN GLOVES CO., LTD (Китай) з додатками; Прайс-лист від 18.03.2024 б/н; Комерційна пропозиція від 31.05.2024; Комерційний інвойс від 31.05.2024 № LABU-0124; Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 № UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна Лтд»; Договір від 14.02.2022 № UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і перевізником компанією Maersk A/S (Данія); Коносамент від 11.06.2024 № 238950724; Сертифікат походження № 24C3707А2429/00045 від 27.06.2024; Залізнична накладна УМВС № 2151542167 від 29.07.2024; Залізнична накладна УМВС № 2151542175 від 29.07.2024; Залізнична накладна УМВС № 2151542639 від 01.08.2024; Рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 23.07.2024 № 5653385085 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; Інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 23.07.2024 № 5653385086 для оплати послуг з перевезення товарів; Довідка ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 02.08.2024 № 29; Товарно-транспортна накладна CMR від 19.08.2024 № 0606; Товарно-транспортна накладна CMR від 19.08.2024 №5214; Товарно-транспортна накладна CMR від 19.08.2024 № 9785: Лист про оплату від 20.08.2024; Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї від 20.08.2024: Витяги з бухгалтерської документації позивача щодо ціни реалізації ідентичних товарів; видаткові накладні від 12.07.2024; Каталожні дані від 20.08.2024; Декларація митної вартості.
20.08.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення № 1057873, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та з умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару: 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) митну декларацію країни відправлення.
20.08.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач направив до митного органу листа, у якому заявив, що немає можливості надати інші додаткові документи.
20.08.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA902080/2024/000122/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів рукавички, за резервним методом.
20.08.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA902080/2024/000185.
20.08.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією № 24 UA902080802948U0, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито 24 353,03 грн., ПДВ 96 907,94 грн., всього на загальну суму 121 260,97 грн.
Вважаючи означені рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Статтею 53 МК України визначено перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до частини першої цієї статті у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).
За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно зі статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Зі спірних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не визнана митним органом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості та містять розбіжності, які наведені у повідомленнях митниці.
Зазначені обставини не дали можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, відповідність числового значення доданої складової, та ціну товару, що сплачена або повинна бути сплачена за товар, оскільки для складових митної вартості декларантом не надано достовірних документів.
Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України у апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
У апеляційній скарзі апелянт наводить доводи щодо правомірності винесення рішення від 17 серпня 2024 року № UA902080/2024/000120/1 про коригування митної вартості товарів, однак колегія суддів зауважує, що таке рішення не входить до обсягу позовних вимог та предмету доказування у даній справі.
Відповідно до частини 5 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу від 22 липня 2025 року позивач вірно наголосив на тому, що відповідач не навів жодних заперечень, жодних пояснень про наведені судом першої інстанції докази у справі №320/49677/24 про протиправність рішень про коригування митної вартості товарів від 12.07.2024 UА902080/2024/000115/1, від 13.07.2024 UА902080/2024/000116/1 та від 20.08.2024 UА902080/2024/000122/2.
Заперечення щодо наведених покликань позивача апелянт не подав.
Колегія суддів вважає необхідним врахувати висновки Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі № 499/895/19 про те, що сторони мають усвідомлювати, що інститути апеляційного та касаційного перегляду впроваджені для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази. Це відповідає і практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права відповідно до Закону України від 23.02.2006 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Наприклад, ЄСПЛ у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine, заява № 3236/03, пункт 40) зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.
Відповідно до висновків Верховного Суду у справі № 2-814/10 від 20 вересня 2024 року, перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції відповідає принципу інстанційності судової системи та забезпечує виконання головного завдання «арреllatio» – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція по суті є наданням новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.
Керуючись наведеним, висновки апелянта про те, що оскаржуване рішення про визначення (коригування) митної вартості прийняте ним з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим, свого підтвердження у ході апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції не знаходять.
У скарзі апелянт покликається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом не було належним чином враховано надані митницею докази правомірності дій відповідача, не надано належну правову оцінку діям позивача в спірних правовідносинах, що вказує на неповноту та необ`єктивність судового розгляду та порушення визначених у ст.ст. 2, 6-7, 90, 211, 242 КАС України норм процесуального права 
Щодо дослідження судом першої інстанції доказів, наданих відповідачем, судова колегія дослідивши матеріали справи, не встановила жодних доказів, що долучались відповідачем до матеріалів справи, зокрема відзиву на позовну заяву.
У своїй скарзі апелянт також зазначив про те, що подані позивачем документи містили грубі порушення, містили розбіжності та не містили усіх відомостей щодо складових митної вартості та щодо фактично сплаченої ціни.
Колегія суддів зауважує, що розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.04.2023 у справі №820/3767/16.
В частині доводів апелянта щодо застосування резервного методу визначення митної вартості товару, колегія суддів враховує наступне.
У постанові від 25 лютого 2020 року по справі №260/718/19 Верховний Суд зауважив, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованою особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що заявлялись до митного оформлення чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Наявність в інформаційних базах даних митниці інформації про те, що у попередні періоди аналогічні чи подібні товари були оформлені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність визначення митної вартості декларантом, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13 січня 2022 року у справі № 520/11061/2020, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Резервний метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях і це обґрунтування повинне бути підтвердженим у рішенні про коригування митної вартості.
Разом з тим, у оскаржуваних рішеннях про коригування заявленої митної вартості інші дані, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, відсутні.
Резюмуючи вищевикладене у контексті фактичних обставин справи, заперечень та доводів апелянта, колегія суддів вважає, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом. 
Натомість, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.
Аналіз матеріалів справи та правових норм при застосуванні до спірних правовідносин дає підстави вважати, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 195, 243, 250, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Черкаської митниці залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 3 червня 2025 року у справі № 320/49677/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

І.О. Грибан