Справа № 161/6238/26 
Провадження № 2/161/4173/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Шестерніна В.Д.,
за участю секретаря Мельник А.В.

позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
встановив:
І.Короткий зміст позовних вимог
19.03.2026 адвокат Самолюк В.В. в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 23.07.2022. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спільне життя з відмовідачем неможливе, оскільки сторони вже не можуть продовжувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Сторони проживають окремо, а фактичні шлюбні стосунки припинено. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.
Відповідач працездатний, здоровий, а тому має можливість сплачувати аліменти, однак робити це в добровільному порядку відмовляється. 
В зв`язку з цим позивач просила суд розірвати укладений між сторонами шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача        08.04.2026 до суду поштою надійшов документ, який найменований як «заперечення на позовну заяву у цивільній справі №161/6238/26» і який не містить підпису особи, яка його подала. Відтак, суд не бере до уваги такий документ. Отже, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. В судовому засіданні відповідач надав усні пояснення, в яких заперечив щодо розірвання шлюбу. Вважає, що проблеми в сім`ї носять тимчасовий характер і обумовлені тим, що позивач потрапила під вплив своїх батьків. Щодо розміру аліментів, то вважає справедливим стягнення 1/5 частки від його доходу.
ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу
Ухвалою суду від 25.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, категорично заперечила щодо надання строку для примирення подружжя, пояснила, що відповідач неодноразово вчиняв щодо неї домашнє насильство, однак за цими фактами вона не зверталася в органи поліції.
У судовому засіданні відповідач заявив усне клопотання про надання строку 6 (шість) місяців для примирення подружжя, яке мотивував наміром зберегти сім`ю.    Протокольною ухвалою суду від 25.05.2026 відмоволено в задоволенні цього клопотання. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (див. постанову Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №200/952/18). В даній конкретній життєвій ситуації суд не вбачає необхідності для надання сторонам такого строку.   Протокольною ухвалою суду від 25.05.2026 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 26.05.2026.
IV.Фактичні обставини справи
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований 23.07.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №942 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.03.2026, а.с. 6).
У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 18.03.2026, а.с. 7).
Син ОСОБА_5 проживає з матір`ю (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).
Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам.

V.Мотиви суду та застосоване законодавство
Щодо вимоги про розірвання шлюбу
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При вирішенні такого спору суд найперше виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. 
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення.
За встановлених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Щодо вимоги про стягнення аліментів
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.
Доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.
За змістом зазначених вище норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Сторони такої домовленості не досягли. Спільна дитина сторін проживає разом з матір`ю, відповідач є його батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини.
Суд врахував обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, та вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів є достатнім, розумним і справедливим.
З урахуванням положень пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, частини п`ятої статті 183 СК України такий розмір аліментів на утримання однієї дитини фактично визнано законодавцем, як базовий і безспірний (див. постанову Верховного Суду від 04.02.2026 у справі №212/1496/24).
Отже, позовні вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити частково.

VI.Судові витрати
За позовну вимогу про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір в розмірі 1 064,96 грн. Від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів позивач була звільнена.
Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 064,96 грн. - на користь позивача і судовий збір в розмірі 1 064,96 грн. - на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-
вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 23.07.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №942.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2026 та до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 064,96 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 064,96 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено - 26.05.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області          В.Д. Шестернін