Справа № 991/5701/26
Провадження № 1-кс/991/5713/26

УХВАЛА
про відмову у задоволенні скарги

18 травня 2026 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Зміст поданої скарги
14.05.2026 до суду надійшла зазначена скарга. З її змісту вбачається, що 11.05.2026 ОСОБА_4 звернувся до Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) із заявою про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст. 191, ст. 364 Кримінального кодексу України (далі - КК). Заява стосувалась системної корупції при закупівлі програмного забезпечення на об`єктах критичної інфраструктури у 8 містах України на загальну суму понад 34 млн грн.
Водночас станом на 14.05.2026 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесені так і не були. Заявник звертався із трьома повторними запитами щодо стану реєстрації заяви (07.05., 11.05. та 13.05.2026), однак відповідь від уповноважених осіб НАБУ так і не надійшла.
Отож, зважаючи на викладене, останній просив прийняти скаргу до розгляду та визнати бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 11.05.2026 протиправною.
Крім того, той просив зобов`язати уповноважених осіб НАБУ виконати вимоги ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та внести відповідні відомості до ЄРДР, а також зобов`язати НАБУ надати йому витяг з ЄРДР.
(2) Позиції учасників провадження
Особа, яка звернулася із скаргою - ОСОБА_5 , у судове засідання не прибув, у своїй скарзі просив здійснювати розгляд справи без його участі.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання також не прибув, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.
Натомість від особи, уповноваженої представляти інтереси НАБУ в судах України, ОСОБА_6 надійшли письмові пояснення. Останній вказав, що заперечує проти задоволення такої скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, зважаючи на таке.
Так, він вказав, що згадана заява не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, які б дійсно підтверджували реальність події злочину і могли б свідчити про вчинення злочину, здійснення розслідування якого віднесено до підслідності НАБУ.
Зважаючи на викладене, той проси відмовити у задоволенні відповідної скарги.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
Чинний КПК закріплює такі процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).
Окрім цього, відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
У випадку, якщо зі змісту заяви про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ній, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі заяви не мають вноситися до ЄРДР.
Разом з тим, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (стаття 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.
Реалізуючи функцію судового контролю, слідчий суддя дослідив подані особою, яка звернулася із скаргою, матеріали.
З їх змісту вбачається, що посадові особи комунальних підприємств міст Вишгород, Ірпінь, Суми, Кременчук, Чернівці, Ужгород, Бориспіль та Полтава, протягом 2021-2026 років, діючи в інтересах ТОВ «Наукове підприємство РІКОМ» (код ЄДРПОУ 41821330), організували систему закупівель програмного забезпечення, умови яких були штучно та дискримінаційно сформовані під конкретний програмний продукт. Загальна сума контрактів за такою схемою становить 34 446 280,00 грн.
Так, заявник вказав на відсутність реальної конкуренції та завищену вартість продуктів, що призвело до неефективного використання бюджетних коштів у великих розмірах. Окрім того, останній також зважав на порушення норм кібербезпеки.
Зважаючи на викладене, на переконання останнього, у діях посадових осіб водоканалів та представників ТОВ «НП РІКОМ» наявні ознаки злочинів, передбачених ст. 191, ст. 364 КК України.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить висновку, що заява не містить конкретних фактичних відомостей та обставин, відомих заявнику, що вказували або могли б свідчити про вчинення тих злочинів, про які йдеться у ній.
Заявник у своїй заяві робить лише припущення, які ґрунтуються на його суб`єктивній оцінці, оскільки злочинність дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, ґрунтуються на абстрактних доводах та мають характер припущення про можливе існування певних обставин, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.
Слідчий суддя звертає увагу, що внесення до ЄРДР відомостей щодо ймовірного вчинення злочинів в умовах, коли така інформація не може бути відповідним чином перевірена, не відповідає завданням кримінального законодавства та кримінального провадження. А тому, абстрактні відомості не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі конкретних та достатніх фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
У протилежному випадку, це б призвело до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення. Як наслідок, це б не дозволило концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені у статті 2 КПК.
Отож, з урахуванням того, що у заяві не зазначено достатніх відомостей, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя доходить висновку, що подана скарга є необґрунтованою. Отже, вона не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

- відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя        ОСОБА_1