Єдиний унікальний номер 728/3291/25 
Номер провадження 3/728/375/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді – Сороколіта Є.М.,

за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – не з`явився,
захисника – не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за статтями 122-4, 124, частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також – КУпАП),
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Опис фактичних обставин, встановлених судом.
1. ОСОБА_1 (далі також – Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) інкримінується, що останній 11 грудня 2025 року о 14 год 10 хв, керуючи автомобілем OPEL ASCONA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Соборності, біля буд. 59 А, у місті Бахмач, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд не металевий паркан адміністративної будівлі 59 А по вул. Соборності у м. Бахмач, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху (далі також – ПДР).
Внаслідок ДТП паркан був деформований та автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
2. Також Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, інкримінується, що останній 11 грудня 2025 року о 14 год 10 хв, керуючи автомобілем OPEL ASCONA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по Соборності, біля буд. 59А в місті Бахмач, скоїв дорожню транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд не металевий паркан адміністративної будівлі за номером № 59 А по вул. Соборності у м. Бахмач, після чого місце пригоди залишив, чим порушив пункт 2.10.а ПДР.
3. Крім того, Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, інкримінується, що останній 11 грудня 2025 року о 14 год 10 хв, у місті Бахмач по вул. Соборності, поблизу буд. 59А, керував автомобілем OPEL ASCONA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та після скоєння ДТП за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вжив алкоголь, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису службову боді-камеру, чим порушив п.2.10 є ПДР.

ІІ. Рух справи.
4. Бахмацького районного суду (далі також – Суд) після доопрацювання у відповідності до вимог постанови Суду від 23.03.2026 № 728/3291/25 (провадження № 3/728/26/26), повторно надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 , розгляд яких було призначено на 27.04.2026 у судовому засіданні о 15 год 30 хв.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
5. У призначене судове засідання 27.04.2026 о 15 год 30 хв Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився, причини неявки не повідомив.
6. Водночас його захисником, адвокатом Шелудьком Є.В. подано заяву, про закриття провадження у справі стосовно Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки на його переконання уповноваженими посадовими особами фактично не виконано вимоги постанови Суду від 23.03.2026 № 728/3291/25 (провадження № 3/728/26/26), не надано повного відеозапису фіксації обставин правопорушення, який би підтверджував законність процедури виявлення транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, а також не спростовано версію сторони захисту, яка підтверджується показаннями безпосередніх свідків такої дорожньо-транспортної пригоди, допитаних Судом під час попереднього розгляду адміністративних матеріалів, і яка повідомлялася поліцейським Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складання адміністративних матеріалів, що за кермом автомобіля OPEL ASCONA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час ДТП перебувала інша особа.

ІV. Досліджені докази.
7. На підтвердження вини Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення Бахмацькому районному суду (далі також – Суд) надано такі докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:
- протоколи про адміністративне правопорушення від 11.12.2025 серії ЕПР1 № 537853, серії ЕПР1 № 537869 та серії ЕПР1 № 537921;
- довідка від 12.12.2025 № 78690-2025, якою підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія від 08.08.2013 серії НОМЕР_2 ;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.12.2025;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.12.2025;
- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким підтверджується як факт пошкодження паркану адміністративної будівлі №59А по Соборності в місті Бахмач та факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди;
- схема місця ДТП, яка підтверджує місце пошкодження;
- рапорт старшого інспектора-чергового відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 11.12.2025, яким підтверджується виклик працівників поліції за заявою ОСОБА_2 ;
- диск з відеозаписом.
8. Допитані у судовому засіданні під час розгляду адміністративних матеріалів у межах судової справи № 728/3291/25 (провадження № 3/728/26/26)  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили, що виявили пошкодження паркану біля адміністративної будівлі у якій вони працюють у зв`язку з чим викликали поліцейських. Самого факту ДТП вони не бачили.
9. Також за клопотанням сторони захисту у судовому під час розгляду адміністративних матеріалів у межах судової справи № 728/3291/25 (провадження № 3/728/26/26) були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які повідомили, що бачили, як автомобіль OPEL ASCONA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , рухався по вул. Соборності у місті Бахмачі з центру у напрямку вокзалу “Бахмач-Пасажирський”. За кермом автомобіля була невідома їм особа у військовій формі, а на пасажирському сидінні був ОСОБА_1 . Вони стояли біля кафе “Серце Міста” і, якраз навпроти них, автомобіль почав виконувати маневр повороту праворуч, не розрахував траєкторію, та зачепив паркан біля будівлі місцевого центру зайнятості. З пасажирського сидіння вийшов Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з криками: “Що ж ти наробив?!”, а водій автомобіля дав трохи назад і поїхав далі у напрямку двора будинку і ОСОБА_1 пішов слідом за ним.

V. Оцінка Суду.
10. Перш за все, стосовно поінформованості Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, Суд відмічає, що після надходження адміністративних матеріалів Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, повідомлялася про судові засіданні шляхом телефонограми.
11. Разом з тим, ужиті заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні Особи, що притягається до адміністративної відповідальності, хоча останні прямо та беззаперечно у своїй сукупності указують на те, що Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, була поінформована про цей процес, який здійснюється, однак бажання приймати у ньому безпосередню участь, не дивлячись про обізнаність у його здійсненні, не виявила.
12. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також – Конвенція), ратифікованої Законом України “Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції” від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
13. Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись, у розрізі практики ЄСПЛ окресленої ним у його рішеннях, відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається (див., з-поміж багатьох інших, рішення у справі “Фрідлендер проти Франції”, [GC], № 30979/96, пункт 43, ECHR 2000-VII).
14. При цьому сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
15. Як наслідок, ураховуючи поінформованість ОСОБА_1 , про даний процес, як і про дату, час та місце його здійснення, Суд при відсутності у особи з певних своїх причин та міркувань стійкого бажання приймати участь в цьому процесі, уважає таку поведінку останньої своїм особистим вільним користуванням власними правами на власний розсуд.
16. Більш того, Суд вважає, що ним виконано процесуальний обов`язок повідомлення Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду цієї справи.
17. Щодо суті вчинених правопорушень, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись виключно законом і правосвідомістю Суд наголошує на тому, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в діях (бездіяльності) такої особи складу та події адміністративного правопорушення.
18. Як вже згадувалося вище, за змістом положень статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
19. Слід відмітити, що поняття “кримінальне обвинувачення” має “автономне” значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (“Блохін проти Росії” (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; “Адольф проти Австрії” (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення “кримінального” характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке “обвинувачення”.
20. Зокрема, у § 49 справи “Озтюрк проти Німеччини” Європейський суд з прав людини зазначив (далі також – ЄСПЛ), що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.
21. Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні ЄСПЛ у справі “Енгель та інші проти Нідерландів” (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.
22. Застосовуючи згадані критерії до адміністративних правопорушень щодо порушення правил дорожнього руху, які караються штрафами, обмеженнями водійських прав, такими як зняття балів або призупинення чи скасування водійських прав (“Луц проти Німеччини” (Lutz v. Germany), § 182; “Шмауцер проти Австрії” (Schmautzer v. Austria); “Малідж проти Франції” (Malige v. France); “Марчан проти Хорватії” (Marиan v. Croatia); “Ігор Паскарі проти Республіки Молдова” (Igor Pascari v. the Republic of Moldova), §§ 20-23) можна дійти обґрунтованого висновку, що стосовно таких правопорушень діє кримінально-процесуальний аспект статті 6 Конвенції.
23. Відповідно, слід дійти висновку, що діє і підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції, який вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти “обвинувачення” зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (“Пелісьє та Сассі проти Франції” (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; “Камасінський проти Австрії” (Kamasinski v. Austria), § 79).
24. Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про “причину” обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про “характер” обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (“Матточча проти Італії” (Mattoccia v. Italy), § 59; “Пенев проти Болгарії” (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42).
25. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи Суд враховує, що суб`єктом інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень є особа, яка керувала транспортним засобом.
26. Суд нагадує, що під керуванням транспортним засобом вважається момент встановлення особою контролю над таким транспортним засобом та створенням умов для його руху (розташування водія за кермом поєднане із запуском двигуна, перевіркою органів керування, увімкнення покажчиків повороту тощо).
27. Однак, надані Суду для оцінки докази як кожен окремо, так і у сукупності, не підтверджують, що саме Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, керував автомобілем OPEL ASCONA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 як під час ДТП, так і після нього.
28. Крім того, за змістом диспозиції частини четвертої статті 130 КУпАП передбачено відповідальність для осіб, які, зокрема, вжили алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за їх участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
29. Водночас, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, наполягала, що він вживав алкоголь у помірних дозах ще з ранку і саме тому не збирався керувати транспортним засобом та допустив до його керування іншого тверезого водія.
30. Підсумовуючи зазначене вище, Суд враховує, що у відповідності до статті 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
31. У справі “Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії” (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, § 77, 146) ЄСПЛ установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
В інших своїх рішеннях ЄСПЛ указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа “Коробов проти України”, заява № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування “поза розумним сумнівом” (рішення від 18.01.1978 у справі “Ірландія проти Сполученого Королівства” (Ireland v. the United Kingdom), § 161).
32. Відповідно, враховуючи неможливість обґрунтованого підтвердження зібраними доказами факту керування транспортним засобом саме Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, Суд доходить висновку про відсутність складів інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 КУпАП, а саме залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; 124 КУпАП – порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна, а також частиною четвертою статті 130 КУпАП, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
33. Суд зазначає, що виходячи із загальних засад судочинства, визначених положеннями статті 129 Конституції України, він не має права перебирати на себе функцію обвинувача та у будь-який спосіб виправляти виявлені недоліки, зокрема перекваліфіковувати діяння чи іншим чином змінювати “обвинувачення”.
36. Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
37. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
38. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33-35, 122-4, 124, 130, 247, 266, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, –
П О С Т А Н О В И В :
1. Закрити провадження у справі щодо притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 та частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП. 

Суддя
Бахмацького районного суду   Сороколіт Євген Миколайович