Справа № 197/225/26
Провадження № 2/197/595/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року с-ще Широке
Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал фінанс груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
представник ТОВ "Деал фінанс груп" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 72214396 від 02.10.2022 у розмірі 22000 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 02.10.2022 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 72214396. За умовами договору встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 5500 грн строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,5 % в день. 05 січня 2023 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Сіроко Фінанс" уклали договір факторингу № 031-050123 від 05.01.2023 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №72214396 від 02.10.2022. Також 05.12.2025 ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "Деал фінанс груп" уклали договір факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №72214396 від 02.10.2022. Відповідно до реєстру прав вимог №05/12/25 від 05.12.2025 - кредитодавець відступив позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025, в тому числі до відповідача в сумі 22000 грн, з яких 5500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16500 грн - сума заборгованості за відсотками.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. 11 травня 2026 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомила. Заяв, клопотань від неї не надходило.
Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 02 жовтня 2022 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 72214396. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Сума кредиту 5500 грн. Строк кредитування/строк договору 30 днів. Процентна ставка/день 2,5% (фіксована). Дата видачі кредиту 02.10.2022, дата повернення кредиту - 01.11.2022. Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором wF8wLotQF3.
Згідно довідки про ідентифікацію наданої ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ідентифікована ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" шляхом використання одноразового ідентифікатора wF8wLotQF3, надісланого 02.10.2022 на електронну адресу yanatarasuykzz21@gmail.com.
Згідно копії платіжної інструкції № 494fe68e-5ea2-41ff-adf5-75413be842b3 наданої ТОВ "ФК "Фінекспрес", та довідки за вих. № КД-000104984/ТНПП від 09.01.2026, ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" 02.10.2022 здійснило переказ коштів на ім`я ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_2 в сумі 5500 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 72214396, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" становить 22000 грн, з яких 5500 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 16500 грн - сума заборгованості за відсотками.
На підставі договору факторингу № 031-050123 від 05.01.2023 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Сіроко Фінанс" право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №72214396 від 02.10.2022.
Згідно витягу з реєстру прав вимог № 01/03/23 від 01.03.2023, до договору факторингу № 031-050123 від 05.01.2023, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 72214396 становить 22000 грн, з яких 5500 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 16500 грн - сума заборгованості за відсотками.
05 грудня 2025 року ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "Деал фінанс груп" уклали Договір факторингу №05/12/25-01, за умовами якого ТОВ "Деал фінанс груп" набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №72214396 від 02.10.2022. 
Відповідно до Реєстру прав вимог №05/12/25 від 05.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 72214396 становить 22000 грн, з яких 5500 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 16500 грн - сума заборгованості за відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 72214396 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Деал фінанс груп" становить 22000 грн, з яких 5500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16500 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами.
Як вбачається з відповіді АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-260519/98106-БТ від 25.05.2026, на ім`я ОСОБА_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , згідно виписки по рахунку за період 02.10.2022 по 05.10.2022 вбачається зарахування коштів у сумі 5500 грн 02.10.2022 (а.с. 83-85).
При вирішенні спору суд керується такими нормами права.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Таким чином, під час підписання кредитного договору сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що "припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання".
Таким чином, суд приходить до висновку, що між первісним кредитором та ОСОБА_1 виникли договірні відносини внаслідок отримання відповідачкою кредиту. Права вимоги за кредитним договором було відступлено позивачу по справі, кредит не повернуто, а отже позовні вимоги ТОВ "Деал фінанс груп" підлягають задоволенню. Відповідачка відзиву чи заперечень на позов не подавала, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Тож, ОСОБА_1 не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено, що понесені ТОВ "Деал фінанс груп" витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн, підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; витягом з а Акту №4-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 30.12.2025 за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн підлягають стягненню з відповідачки.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно з платіжною інструкцією переказу коштів № 579941067.1 від 23.02.2026, позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачки.
Керуючись ст.ст. 89, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 6, 509, 512, 526, 536, 625, 626, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал фінанс груп" (місцезнаходження: м.Ірпінь, вул. Садова, 31/33, офіс 40/3, код ЄДРПОУ:44280974) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал фінанс груп" заборгованість за кредитним договором № 72214396 від 02 жовтня 2022 року у розмірі 22000 (двадцять дві тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал фінанс груп" витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн, а разом 7162 (сім тисяч сто шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення - 23.06.2026.

Суддя М.В. Панчук