ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 921/438/25	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Шатан Т.О.,
представники сторін:
позивача: Варода П.Б.,
відповідача 1: Онищак М.П.,
відповідача 2: Кульчицький Є.Г.,
третьої особи: не з`явився,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства “Приватбуд-А” б/н від 25.02.2026 (вх. суду від 26.02.2026 № 01-05/494/26)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 (повне рішення складено 05.02.2026, суддя Гевко В.Л.) 
у справі № 921/438/25
за позовом: Приватного підприємства “Приватбуд-А”, м. Тернопіль 
до відповідача 1: Територіального управління Державного бюро розслідувань, м. Львів
відповідача 2: Тернопільської обласної прокуратури, м. Тернопіль
за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Державна казначейська служба України, м. Київ
про: стягнення з Державного бюджету України моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
Приватне підприємство "Приватбуд-А" звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, Тернопільської обласної прокуратури, у якій просив суд стягнути з Державного бюджету України на його користь моральну шкоду в розмірі 30 000 грн, завдану внаслідок неефективної діяльності органу досудового розслідування та прокуратури.
В обґрунтування позовних вимог, позивач послався на значну тривалість та неефективність здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, відкритого за заявою директора ПП "Приватбуд-А" Шмідта А.Л..
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 921/438/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції констатував, що позивач не надав суду доказів, які б свідчили про приниження ділової репутації ПП "Приватбуд-А" або наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням його ділової репутації, зокрема вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності позивача, внаслідок дій чи бездіяльності відповідачів.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням, Приватне підприємство "Приватбуд-А" звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 921/438/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що для юридичної особи моральна шкода проявляється лише у приниженні ділової репутації, оскільки ЦК України визначено види прояву моральної шкоди, але не встановлено вичерпний перелік форм немайнових втрат юридичної особи у деліктних відносинах із державою.
Апелянт зазначає, що юридична особа має особисті немайнові права, у тому числі право на недоторканність ділової репутації (стаття 94 ЦК України), однак немайнові втрати юридичної особи можуть полягати не лише у «поширенні недостовірних відомостей», а й у втраті нематеріальної цінності її правових очікувань, у тривалій правовій невизначеності, у знеціненні можливості реалізувати гарантоване державою право на ефективний засіб юридичного захисту та у підриві довіри до інституційного захисту прав, що прямо кореспондує із правом на ефективний засіб правового захисту та стандартами належної процедури.

Відповідач 1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 921/438/25 залишити без змін.
У відзиві зазначив, що сам факт тривалості досудового розслідування та неодноразове скасування постанов слідчих суддів про закриття кримінального провадження не може бути підставою для стягнення шкоди. Крім того, відповідач 1 вказав, що скаржником не наведено конкретних недоліків досудового розслідування та не обґрунтовано який ж обсяг слідчих дій мав бути проведений для досягнення ефективності розслідування.

Відповідач 2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 921/438/25 залишити без змін.
У відзиві зазначив, що наявність в межах досудового розслідування постанов про закриття кримінального провадження, їх скасування не є беззаперечною підставою для стягнення за рахунок держави шкоди завданої діловій репутації юридичній особі.
Також відповідач 2 вказав, що апелянтом не надано доказів понесення репутаційних втрат та не доведено причинно-наслідковий зв`язок між тривалістю досудового розслідування, його неефективністю та завданням моральної шкоди.

Третя особа письмових пояснень на апеляційну скаргу не подала.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2026 справу № 921/438/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства “Приватбуд-А” на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 921/438/25; витребувано матеріали справи з місцевого господарського суду.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2026 розгляд справи №921/438/25 призначено на 28.04.2026.
У судове засідання 28.04.2026 з`явилися представники позивача, відповідача 1 та 2, третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, явки уповноваженого представника не забезпечила.
Скаржник надав суду усні пояснення в межах доводів апеляційної скарги, просив суд скасувати оскаржуване рішення.
Відповідач 1 заперечив проти доводів апеляційної скарги, надав суду усні пояснення на спростування доводів апелянта.
Відповідач 2 також заперечив проти доводів апеляційної скарги, надав суду усні пояснення на спростування доводів апелянта, вказавши зокрема на тому, що моральна шкода не може бути стягнуто на користь юридичної особи, оскільки така не може зазнати моральних страждань.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на таке.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
22.12.2015 в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Делікатної Л.В. №607/18968/15-к від 18.12.2015 про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР, згідно заяви директора ПП "Приватбуд-А" Шмідта А.Л. від 02.12.2015, в якій останній просить вжити міри до Козака О.С., який самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії щодо користування творчою майстернею в м. Тернополі, по вул. Київська, 6А приміщення №73.
За даним фактом, 23.12.2015 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015210010003743 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Також, під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Приватбуд-А" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.12.2006 по 30.06.2012, службові особи Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, завдали матеріальної шкоди інтересам ПП "Приватбуд-А" та в подальшому незаконно відчужили через товарну біржу, приміщення №73, будинку АДРЕСА_1 .
29.12.2016, за даним фактом, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016210010001153, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
30.03.2016 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №12015210010003743 від 23.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та №12016210010001153 від 29.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження за №12015210010003743.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.04.2019 у справі №607/3350/19 скаргу директора ПП "Приватбуд-А" на бездіяльність прокуратури Тернопільської області у кримінальному провадженні №12015210010003743 від 23.12.2015 задоволено. Зобов`язано прокурора прокуратури Тернопільської області у кримінальному провадженні №12015210010003743 від 23.12.2015, в межах повноважень, передбачених ст. 36 КПК України, вчинити дії щодо визначення необхідних для проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
Постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові Летняки Андрія Романовича від 30.12.2021, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12015210010003743 від 23.12.2015, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях службових осіб Тернопільської ОДПІ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.02.2022 у справі №607/2773/22 за скаргою директора ПП "Приватбуд-А" постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження №12015210010003743 від 23.12.2015 року скасовано.
Постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові Летняки А.Р. від 12.10.2022 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12015210010003743 від 23.12.2015, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях службових осіб Тернопільської ОДПІ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.03.2023 у справі №607/4084/23 за скаргою директора ПП "Приватбуд-А" постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, Летняка А.Р. від 12 жовтня 2022 про закриття кримінального провадження №12015210010003743 від 23 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, скасовано.
Постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові Майки П.В. від 30.11.2023 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12015210010003743 від 23.12.2015, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях службових осіб Тернопільської ОДПІ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2024 у справі №607/1132/24 за скаргою директора ПП «Приватбуд-А» постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження № 12015210010003743 від 23.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, скасовано.
Постановою старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові Качмара С.В. від 22.11.2024 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12015210010003743 від 23.12.2015, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях службових осіб Тернопільської ОДПІ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.05.2025 у справі №607/7645/25 за скаргою директора ПП «Приватбуд-А» Шмідта А.Л. скасовано постанову старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові Качмара С.В. від 22.11.2024 про закриття кримінального провадження № 12015210010003743 від 23.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває понад дев`ять років, однак жодних ефективних процесуальних дій не вчинено, тому просив суд першої інстанції стягнути з Державного бюджету України на його користь моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Таким чином, для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння моральної шкоди позивачеві необхідно встановити наявність усієї сукупності зазначених ознак складу цивільного правопорушення, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.
Також під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, потрібно розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, також вчинення дій спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 910/10399/18.
Частиною 1 статті 91, статтею 201 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" ділова репутація є сукупністю документально підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про відповідність її господарської та/або професійної діяльності вимогам законодавства.
Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.
Скаржник вказує, що неодноразове закриття кримінальних проваджень, значна тривалість досудового розслідування, неодноразове скасування постанов слідчих суддів про закриття кримінального провадження не виправдало очікувань скаржника на справедливий та вчасний розгляд справи, тому завдало моральних страждань юридичній особі на суму 30 000,00 грн.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Приватне підприємство “Приватбуд-А” не надало належних та допустимих доказів на підтвердження того, що йому, як суб`єкту господарювання, було завдано моральну шкоду, яка полягає у приниженні ділової репутації юридичної особи.
Крім цього, у матеріалах справи відсутній обґрунтований розрахунок моральної шкоди, позивач не навів суду підстав для стягнення моральної шкоди у заявленому ним розмірі.
Верховний Суд у постанові від 23.06.2020 у справі №910/10399/18 вказав, що положення статті 1176 Цивільного кодексу України та Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" не поширюються на вимоги юридичних осіб.
Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі викладеного, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження завдання позивачу моральної шкоди, зокрема, доказів приниження ділової репутації юридичної особи та причинного зв`язку між діями органами досудового розслідування та завданою позивачу моральною шкодою, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
Враховуючи викладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 921/438/25 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника необґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Приватбуд-А” б/н від 25.02.2026 (вх. суду від 26.02.2026 № 01-05/494/26) - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.12.2025 у справі № 921/438/25 - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець