ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6007/25  Номер провадження 22-ц/814/1320/26	Головуючий у 1-й інстанції Черняєва Т. М.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М.,
судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 20 жовтня 2025 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, -
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідачів за адресою АДРЕСА_1 . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідачі не виконували належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 54725,13 грн. Просили стягнути з відповідачів суму заборгованості та судовий збір.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 20 жовтня 2025 року позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води – задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних в сумі 54725,13 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 3028,00 грн.
Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.Відповідач вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини не відповідають дійсним обставинам справи, були зроблені неправильні висновки, внаслідок чого було прийнято незаконне рішення.
Скаржник вказує, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою:  АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 з Відповідача за період з 12.2021 року по 03.2025 року. Проте Позивачем в позовній заяві не доведено, що Відповідач є власником (співвласником), або користувачем квартири за адресою:  АДРЕСА_1 , а значить користувався (споживав) послугами в зазначеній квартирі у вказаний в позові період. Також Позивачем не надано жодних договорів на отримання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, укладених з Відповідачем та доказів оформлення ним на своє ім`я особового рахунку № НОМЕР_1 .
У зв`язку із чим  ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 20 жовтня 2025 року, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог .
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Станом на 01.12.2021 співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 не повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії та надання послуг з постачання гарячої води.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підприємством «Полтаватеплоенерго» не припинено та здійснюється безперервно свідчить про те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Таким чином, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 з 01.12.2021 вважається укладеними Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами (- далі Договори) приєднання і опубліковані на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/., відповідно є у вільному доступі, окрім того вказані договори додані до позовної заяви, як належний доказ.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому є споживачем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, що надаються підприємством за вищевказаною адресою.
Нарахування за надані послуги здійснюється у відповідності до встановлених тарифів, які: - введені в дію з 01 листопада 2021 року рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 №286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які були застосовані до споживачів категорії «населення» після завершення опалювального сезону 2021- 2022, тобто з 01 травня 2022 року. - введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Зазначені акти уповноважених органів належать нормативно-правовий характер та розміщені на сайті Полтавської обласної ради. Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-naselennya/, тобто є загальнодоступним.
У розрахунках з населенням підприємство продовжує застосовувати тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на рівні тарифів, затверджених рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286. Ці тарифи було введено в дію з 01.11.2021, але, у зв`язку з підписанням Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021-2022 років, застосування тарифів було відтерміновано до закінчення опалювального періоду 2021-2022 років.
Відповідно до пункту 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за № 830, у разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії, плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
З 01.10.2024 нарахування за спожиті послуги підприємством проводяться за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради №854 від 30.08.2024. Тарифи залишено на рівні попередньо діючих тарифів, тобто на рівні тих тарифів, що були встановлені Полтавською обласною радою для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в жовтні 2021 року.
Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що відповідачем не спростовано факт існування заборгованості , відтак відсутні підстави для звільнення споживача від оплати отриманих послуг, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.
Відповідно до статті 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація; з послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.
Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005«Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору.
Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Відповідно до ч. 2 ст.7, ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений обов`язок саме споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послу підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг.
Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відсутність укладеного між сторонами договору не позбавляє споживача обов`язку щодо оплати наданих їм послуг централізованого опалення, постачання гарячої води (підігріву питної води).
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такі правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц.
Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 712/8916/17 (14-448цс19) від 07.07.2020 року висловлена правова позиція, відповідно до якої: "Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).
Позивач здійснював надання вказаних послуг за адресою відповідача, які він отримував, а тому у нього виник обов`язок по сплаті за надані послуги.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.
За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).
Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Апелянт , як на основну підставу для скасування судового рішення щодо стягнення з нього заборгованості , посилається на не проживання за адресою , за якою позивачем здійснено нарахування заборгованості за надані послуги.
Та апеляційний суд відхиляє вказані аргументи апеляційної скарги , оскільки факт не проживання відповідача, як зазначає позивач у позовній заяві та факт проживання ОСОБА_1 за іншою адресою, як про це вказує скаржник, матеріалами справи не підтверджується. 
ОСОБА_1 посилається на поживання у Польщі, де він працює та проживає, як на підставу для відмови у стягненні з нього суми заборгованості , та колегія суддів зазначає, що надані скаржником відомості про надання йому карти побиту 29.05.2023, свідчить лише про факт наявності у ОСОБА_1 посвідки на проживання, що офіційно посвідчує особу відповідача в Польщі та підтверджує його право на легальне перебування в країні протягом терміну дії документа. Інших доказів на підтвердження факту проживання у Польщі суду не надано. 
Крім того, апелянт не звертався до АТ «Полтаваобленерго» із заявою про вибуття на постійне місце проживання на іншу адресу та про розірвання договорних відносин з позивачем за адресою : АДРЕСА_1 .
Що у свою чергу свідчить про невідповідність посилань апелянта на не надання позивачем всіх необхідних доказів з метою встановлення кола споживачів послуг АТ «Полтаваобленерго» , та безпідставне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Адже з метою уникнення негативних наслідків , ОСОБА_1 змінюючи місце проживання був наділений правом повідомити про це позивача , проте не скористався ним . Доказів неотримання послуг за адресою АДРЕСА_1 , суду не надано , як не надано і підтверджень відсутності заборгованості за особовим рахунком по вказаній адресі. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 20 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов