ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/3001/26  Провадження 2/636/2973/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2026 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області в складі:
головуючого судді Золотоверхої О. О.
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,
представника позивача – адвоката Таран В.А.,
представника відповідача – адвоката Стаценка Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
27.03.2026 через систему «Електронний суд» до Чугуївського міського суду Харківської області надійшов позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в якому представник позивача просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №CCNG-630711615 від 18.08.2017, укладеним між відповідачем та АТ «Альфа-Банк», у розмірі 43243.22 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.08.2017 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та ОСОБА_1 укладено Договір № CCNG-630711615. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 200000.00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 18.08.2020 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39.99 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. Згідно з умовами Договору Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. Відповідно до Протоколу №2/2022 від 18.08.2022 Позачергових загальних зборів акціонерів АТ «АЛЬФА БАНК», відповідно до умов яких, змінено найменування Банку з АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». 
17.05.2021 укладено договір № 2, відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ ФК "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630711615. 
18.05.2021 укладено договір № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ ФК "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630711615. 
10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630711615. 
Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №CCNG-630711615 від 18.08.2017, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 43243.22 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 31647.74 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 0.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 8773.07 грн., заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; інфляційні збитки - 2242.93 грн.; нараховані 3% річних - 579.48 грн., які позивач просить стягнути на свою користь.

29.05.2026 через систему «Електронний суд» надійшов відзив від імені представника відповідача – адвоката Стаценка Д.Р., в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу 15000.00 грн. В обґрунтування зазначено наступне.
Ознайомившись з матеріалами справи та позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», з позовними вимогами неможливо погодитись з огляду на наступне. 
Щодо суми загальної заборгованості. Позивач зазначає у позові наступну заборгованість: загальну суму заборгованості - 43243,22 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 31647,74 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 0,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 8773,07 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., інфляційні збитки - 2242,93 грн., нараховані 3% річних - 579,48 грн. 
Відповідно Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ “Альфа-Банк” на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ “Альфа-Банк” п.2.1.3. у разі укладення відповідної Угоди про використання Продуктів Банку згідно з умовами Договору, що передбачає відкриття Рахунку ЕПЗ та надання Кредитної картки, я виявляю бажання (1) відкрити в Банку Рахунок ЕПЗ та отримати Кредитну Картку, (2) отримати від Банку кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом В МЕЖАХ 200 000 грн… Також відповідно Оферти на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 18.08.2017 п.3.1.1. встановлено: “Пропоную Банку встановити, що сума Кредиту, що є доступною мені на момент укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії з встановленого Договором та вказаного в цій Оферті на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії ліміту відновлювальної кредитної лінії складає 20000 грн.“ Тобто в Анкеті-заяві відсутня інформація про конкретну суму наданої кредитної лінії. Натомість згідно оферти та наданого розрахунку було зазначено, що Відповідачу надано суму кредитного ліміту у розмірі 20000 грн. Відповідно п. 3.4.1. Оферти: При цьому у випадку якщо станом на 17.00 за київським часом останнього операційного дня Платіжного періоду я не забезпечу наявність на своєму Рахунку ЕГЗ суму грошових коштів у розмірі не менше суми обов`язкового щомісячного платежу та у випадку наявності обставин передбачених пунктом 3.4.8.4. Договору, я пропоную Банку змінити умови користування відновлювальною кредитною лінією на наступні: (i) розмір обов`язкового мінімального платежу на один місяць користування коштами Відновлювальної кредитної лінії пропоную встановити у розмірі 0% від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією та (іі) суму Обов`язкового мінімального платежу у розмірі 7 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією пропоную сплатити не пізніше останнього операційного дня Платіжного періоду місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини передбачені цим пунктом, (ії) Банку не здійснювати нарахування штрафів та пені за несплату Обов`якового мінімального платежу: (ііі) проценти за користування Відновлювальною кредитною лінією пропоную нараховувати згідно стандартних Тарифів банку та списувати за рахунок коштів Відновлюваною кредитної лінії. Також пропоную Банку у випадку якщо мною не буде виконана умова передбачена підпунктами (i) - (іїї) цього пункту починаючи з дня, що йде за днем призначеним для сплати Обов`язкового мінімального платежу нараховувати та стягнути з мене штрафи та пеню (у випадку їх наявності) за невиконання умов Договору. Пропоную Банку щомісячно інформувати мене шляхом направлення смс повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний мною в Анкеті-заяві про акцепт та/або в інший спосіб, обраний мною в Анкеті-заяві про акцепт, про суму коштів, які складають Обов`язовий щомісячний платіж, що сплачується в дату, яка призначена для сплати Обов`язкового мінімального платежу та вказана в цьому пункті. Відповідно п.3.5 Оферти Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо надання Кредиту/встановлення ліміту Відновлювальної кредитної лінії с відкличними та без ризиковими для Банку визначення суми Кредиту, що може бути доступна мені, протягом строку дії Відновлювальної кредитної лінії та повідомляється мені, пропоную здійснювати в межах встановленого Договором максимального ліміту Відновлювальної кредитної лінії без будь-яких обмежень. Підписанням цієї Оферти на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії підтверджую, що вказані умови є вигідними та справедливими для мене, не обмежують жодних моїх прав, визначених чинним законодавством України, та в повній мірі відображають мою внутрішню волю. Відповідно п.3.6 Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для Клієнта на дату укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії відображена в Паспорті споживчого кредиту. Відповідно п.5.1.Оферти сума Кредиту для Програми «Моментальна розстрочка на карту» дорівнює вартості товару/послуги, що придбана мною в торгово сервісній мережі, в тому числі із застосуванням окремо визначного Банком та відповідним Партнером Банку терміналу в торгово-сервісних мережах, що вказані та/ або будуть вказані в цьому Додатку № 4 до Договору за допомогою Картки; Відповідно п.5.2.Оферти процентна ставка за користування сумою Кредиту для Програми «Моментальна розстрочка на карту» застосовується в разі вчинення мною, операції з використанням Картки з метою оплати вартості товарів/послуг у торгово-сервісній мережі, в тому числі із застосуванням окремо визначеного Банком та відповідним Партнером Банку терміналу в торгово-сервісних мережах, що вказані та/або будуть вказані в цьому Додатку №4 до Договору та становить 0.01 % річних, Нарахування процентів здійснюється щомісяця згідно з умовами Додатку № 4 до Договору. Відповідно паспорту споживчого кредиту сума кредиту - 20 000 грн., процентна ставка - 39,99%, реальна річна ставка по програмі “Моментальна розстрочка на карту - 0,01%. Натомість Позивачем не надано ні Кредитного Договору, ні Додатку 4 до Договору, що позбавляє можливості перевірити умови конкретно для договору з Відповідачем. Проте, Позивач у позовній заяві посилається на укладений договір CCNG-630711615 та на те, що згідно даного договору надано кредитний ліміт 200 000 грн, що не відповідає фактичним обставинам. Адже Позивач не довів факт того, що Відповідачу надано кредитну лінію у сумі 200000 грн. В свою чергу у розрахунках чітко зазначено надана кредитна лінія у розмірі 20000 грн, про що свідчать і операції в межах цієї суми. Тобто в матеріалах справи відсутній підписаний договір надання кредиту, а сама по собі заява-анкета не є підтвердженням того, що Відповідач був обізнаний про всі умови, які впливатимуть на зміну суми наданого кредитного ліміту. Так, надані позивачем оферта та анкета-заява не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана Відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, сама по собі підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення пені та комісії, оскільки така анкета- заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Згідно наданого розрахунку заборгованості Відповідачем за період з 18.08.2017 по 18.07.2019 знято (витрачено) коштів з рахунку в загальній сумі - 37521,1 грн. Натомість в цей же період Відповідач здійснював внесення коштів на рахунок в загальному розмірі - 44092,96 грн Тобто переплата становить 6571,86 грн. Натомість Позивач протиправно нараховує заборгованість згідно розрахунку заборгованості – 50156,78 грн., а в позові зазначено суму заборгованості 43243,22 грн. та жодним чином не пояснює виникнення даної заборгованості. Також кредитний ліміт надано в сумі 20000 грн, а позовні вимоги стосуються суми в розмірі, що вдвічі перевищує надану суму. Позивач жодним чином не аргументував виникнення даної суми, не надав докази збільшення кредитного ліміту (якщо таке мало місце), не має і доказів погодження Відповідача зі збільшенням кредитного ліміту. Отже, наданий Позивачем розрахунок заборгованості не лише не підтверджує наявність боргу, а навпаки свідчить про суперечливість та необґрунтованість заявлених позовних вимог. Із самого розрахунку вбачається, що за період з 18.08.2017 по 18.07.2019 Відповідачем було використано кредитних коштів на загальну суму 37521,10 грн, тоді як внесено на рахунок 44092,96 грн, тобто сплачено коштів на 6571,86 грн більше, ніж фактично використано. За таких обставин твердження Позивача про існування заборгованості потребує особливо ретельного та належного документального підтвердження, однак такого суду не надано. Більше того, матеріали справи містять взаємовиключні дані щодо розміру нібито існуючої заборгованості: у розрахунку заборгованості зазначена сума 50156,78 грн, тоді як у позовній заяві заявлено до стягнення 43243,22 грн. При цьому Позивачем не наведено жодного детального, зрозумілого та перевірюваного алгоритму формування вказаних сум, не пояснено правові підстави їх виникнення, порядок нарахування, а також причини розбіжностей між поданими документами. 
Окремо слід наголосити, що документально підтверджений кредитний ліміт становив 20000 грн., тоді як заявлені до стягнення суми більш ніж удвічі перевищують вказаний розмір. Позивач не надав жодних належних і допустимих доказів зміни кредитного ліміту, повідомлення Відповідача про таке збільшення, ані доказів погодження Відповідачем нових умов кредитування чи збільшення фінансових зобов`язань. Отже, наданий розрахунок навпаки підтверджує факт того, що Відповідачем було внесені грошові кошти в достатньому розмірі для закриття кредитного ліміту. Враховуючи викладене, позовні вимоги Позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підтверджені належними й допустимими доказами у розумінні положень цивільного процесуального законодавства. Позивачем не доведено належними доказами ані істотні умови кредитного договору, ані фактичний розмір погодженого кредитного ліміту, ані законність та підстави виникнення заявленої заборгованості. Матеріали справи містять взаємовиключні відомості щодо суми кредитного ліміту: у позовній заяві Позивач посилається на кредитний ліміт у розмірі 200000 грн, тоді як надані документи (Оферта, Паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості) підтверджують встановлення кредитної лінії у розмірі 20000 грн. При цьому жодних належних доказів зміни кредитного ліміту, погодження Відповідачем його збільшення чи повідомлення про такі зміни Позивач суду не надав. Більше того, Позивачем не подано належного кредитного договору, Додатку №4 до договору, тарифів та інших документів, які б підтверджували погодження Відповідачем умов нарахування штрафних санкцій, порядку зміни умов кредитування, процентної ставки, порядку виникнення прострочення та механізму формування заявленої заборгованості. Сам факт підписання анкети-заяви або оферти без підтвердження ознайомлення та погодження з конкретними умовами договору не може свідчити про належне погодження усіх істотних умов кредитування, особливо тих, що призводять до збільшення обсягу фінансових зобов`язань позичальника. 
Крім того, наданий Позивачем розрахунок заборгованості містить очевидні суперечності та не дає можливості встановити реальний рух коштів і законність формування боргу. Так, згідно з самим розрахунком за період з 18.08.2017 по 18.07.2019 Відповідачем було використано кредитних коштів на суму 37 521,10 грн, водночас сплачено на рахунок 44 092,96 грн, що свідчить про фактичне внесення коштів у більшому розмірі, ніж отримано, а отже ставить під обґрунтований сумнів існування будь-якої заборгованості у заявленому Позивачем розмірі. Попри це Позивач одночасно посилається на різні суми заборгованості — 50 156,78 грн у розрахунку та 43 243,22 грн у позовній заяві, не пояснюючи механізму їх утворення, порядку нарахування та правових підстав такого збільшення. За відсутності належних доказів укладення кредитного договору в редакції, на яку посилається Позивач, доказів погодження істотних умов кредитування, підтвердження фактичного кредитного ліміту, документально підтвердженого та зрозумілого розрахунку заборгованості, а також доказів правомірності нарахування штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню. 
Щодо понесених витрат на правову допомогу. В позові Позивач просить стягнути на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн., що є завищеною сумою, з огляду на необґрунтованість понесених витрат. Відповідно до Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 та його додатків до Позивача перейшло право вимоги до 207307 боржника. Тобто 207307 ідентичні справи з справою відповідача. Даний вид справ - стягнення заборгованості за кредитним договором є схожими між собою, та по більшій мірі шаблонною роботою - зміна даних по кредитному договору та сум заборгованості. Тому зазначення в переліку послуг, які адвокат надав клієнту (Позивачу) послуг: Надання усної консультації з вивченням документів протягом 2 годин - 4000 грн., Складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду протягом 4 годин - 12000 грн. є загальними для всіх ідентичних справ позивача щодо заборгованості, яка перейшла відповідно договору факторингу. Дана сума витрат на правову допомогу є необґрунтованою та збільшеною за рахунок збільшення вартості за одну годину. Враховуючи, що звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер, складність даної цивільної справи, реально витрачений адвокатом час, а також те, витрати на послуги адвоката в розмірі 16000,00 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом робіт, а повинні бути задоволені лише у розмірі - 3000 грн, у разі задоволення позовних вимог.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, які поніс Відповідач. У зв`язку з поданням позову про стягнення заборгованості відносно ОСОБА_1 , Відповідач поніс витрати на правову допомогу у зв`язку з супроводом справи №636/3001/26, підготовкою процесуальних документів. Відповідно ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст.134 ЦПК України судові витрати Відповідача складаються з: витрат на правничу допомогу - 15000 грн.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню, оскільки останнім не доведено належними та допустимими доказами ані факту існування заборгованості у заявленому розмірі, ані правових підстав її виникнення. Матеріали справи містять суперечності щодо суми кредитного ліміту та розміру заборгованості, відсутні докази погодження Відповідачем зміни умов кредитування чи збільшення кредитного ліміту, не надано належного кредитного договору та документів, які б підтверджували порядок і законність нарахування штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних. При цьому наданий самим Позивачем розрахунок свідчить про внесення Відповідачем коштів у більшому розмірі, ніж фактично використано, що ставить під обґрунтований сумнів наявність будь-якої заборгованості. Отже, Позивач не виконав покладений на нього обов`язок доказування, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.
08.06.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача Ткаченко М. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне.
18.08.2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії № CCNG-630711615. На умовах Угоди, Позичальнику під його особисті потреби відкритий поточний рахунок з електронним платіжним засобом (п.2 Договору). Тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії. Найменування Продукту: «Максимум» (п.1. Договору). На умовах Договору Відповідачу випущена міжнародну платіжну карту MasterCard (МС) DEBIT WORLD строком дії 3 (три) років з моменту випуску (п.2 Договору). Максимальний розмір кредитної лінії- 200 000 грн. Процентна ставка за користування кредитними коштами -39,99%. Розмір Обов`язкового мінімального платежу встановлений у розмірі 7% від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією, при цьому Позичальник підтвердив, що розуміє та погоджується, що розмір Обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 грн. Дату сплати Обов`язкового мінімального платежу за Кредитом встановлено до останнього Операційного дня Платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього Розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього Розрахункового періоду (п.3.1Договору). Згідно п.3.1.1 Договору, в межах максимального ліміту кредитування, станом на дату укладення договору, встановлено мінімальний ліміт кредитування у розмірі 20000 грн. Пунктом 3.4.1. Договору сторони погодили списання відсотків за користування відновлювальною кредитною лінією за рахунок відновлювальної кредитної лінії. Пунктами 7.1.-7.2 Договору, сторони погодили щомісячно в останній день Розрахункового періоду в порядку договірного списання у відповідності до положень ст. 26 Закону України про платіжні системи та переказ коштів в Україні» здійснювати договірне списання сум грошових коштів з рахунку позичальника в розмірах, необхідних для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами Договору страхування фінансових ризиків держателів в кредитних платіжних карток №248.630711615.111 від 18.08.2017 у розмірі 0,1% від розміру встановленої Відновлювальної кредитної лінії - щомісячно в останній день Розрахункового періоду в порядку договірного списання у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні в здійснюватиме договірне списання сум грошових коштів з рахунку в розмірах, необхідних для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами Комплексного договору добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби (надалі - «Договір страхування») у розмірі 1% від страхової суми, визначеної по формулі, зазначеної в п.3 Договору страхування. Зазначені договори страхування підписані Позичальником, надані до позовної заяви у складі комплексу документів, що утворюють єдину взаємопов`язану систему доказів, яка підтверджує погодження Відповідачем загальних умов кредитування, у тому числі умов страхування та розміру встановленого кредитного ліміту. З підписанням Оферти Відповідач беззаперечно підтвердив, що попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання Кредиту, в тому числі вартістю Кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість Кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для Клієнта на дату укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії відображена в Паспорті споживчого кредиту (п.3.6. Угоди). З підписанням Паспорту споживчого кредиту, позичальник підтвердив ознайомлення з інформацією, викладеною у цьому Паспорті споживчого кредиту, а саме щодо типу кредиту, основних умов кредитування відповідно до типу кредиту, інформації щодо реальної річної процентної ставки, порядок повернення кредиту, застосування банком штрафу за прострочення внесення сум мінімального платежу, одноразово за кожний факт виконання прострочки (50 грн. в день виникнення прострочки; 150 грн. в разі, якщо сума простроченої заборгованості не погашена на протязі 5 календарних днів), важливі правові аспекти, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», зокрема Відповідач ознайомився та погодив можливість пролонгацію строку дії відновлювальної кредитної лінії. Пунктом 4 Паспорту Відповідач проінформований та ознайомлений, що платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору відображені в Тарифу на видачу та обслуговування картки «Максимум»/ «Максимум готівка» для фізичних осіб. Зазначені тарифи додані до позовної заяви та складають повний пакет документів підписаний Позичальником для укладення Угоди. Своїм підписом Паспорту Відповідач підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. В будь-якому випадку, Паспорт споживчого кредиту, є пропозицією для укладення Договору, яка Позичальником прийнята шляхом його підписання. Отже, умови кредитування погоджені Сторонами. 
Відповідно до банківської виписки по рахунку ОСОБА_1 , яка відображає рух коштів по рахунку Позичальника та здійсненні ним операції, вбачається, що Відповідач з 18.08.2017 активно користується кредитним лімітом, встановленим йому АТ «Альфа-Банк» на підставі Договору, що свідчить про його отримання і користування кредитним лімітом. Згідно виписки, вбачається, що умови Угоди Банком виконано в повному обсязі, а позичальник прийняв зазначені умови угоди шляхом активного використання кредитних коштів для власних потреб та часткової сплати заборгованості по відсоткам. З виписки також, вбачається, що Відповідач активно користувався кредитними коштами як до пролонгації, так і після неї, що свідчить про його пряме волевиявлення на продовження строку дії відновлювальної кредитної лінії та подальшого користування кредитним лімітом, що відповідало його волевиявленню. Повідомлення про намір припинення строку кредитування, закриття відновлювальної кредитної лінії Відповідачем до Банку не направлялося, відповідних доказів до суду не надано. Навпаки, Відповідач активно користувався картою та здійснював неодноразове зняття готівки в банкоматі, переказу коштів та покупок в с-ще Приколотне. Отже, умовами Договору передбачено обов`язок Клієнта забезпечувати наявність достатнього залишку грошових коштів на рахунку для виконання платіжних операцій та списання передбачених Договором платежів. У разі недостатності власних коштів Клієнта та відсутності або перевищення встановленого кредитного ліміту, Банк має право здійснити списання коштів, унаслідок чого утворюється заборгованість за недозволеним овердрафтом. Таким чином, недозволений овердрафт виникає як наслідок виконання Банком платіжних операцій або списання обов`язкових платежів за рахунком за відсутності достатнього залишку коштів чи перевищення погодженого кредитного ліміту, що прямо передбачено умовами Угоди та погоджено Сторонами. У зв`язку з активним користуванням Відповідачем кредитним лімітом, а також здійсненням готівкових і безготівкових операцій за рахунком, останній використав наданий Банком кредитний ліміт у повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки по рахунку Відповідача, що відображає рух коштів по рахунку Позичальника та здійсненні ним готівкові та безготівкові операцій, вбачається, що Відповідач активно користувався кредитними коштами, що свідчить про його пряме волевиявлення користування кредитним лімітом на умовах погоджених сторонами. 
Доводи представника Відповідача щодо визначення заборгованості за принципом «сума отриманих коштів мінус сума погашених коштів» є помилковими та не відповідають правовій природі кредитної лінії. Кредитна лінія є відновлювальним видом кредитування, за яким Позичальник має право багаторазово користуватись кредитними коштами в межах встановленого ліміту, а тому відсутня фіксована сума кредиту, яка могла б бути використана для простого арифметичного визначення заборгованості. Облік заборгованості за таким видом кредиту здійснюється виходячи з фактичного залишку заборгованості на відповідну дату з урахуванням усіх операцій за рахунком, включаючи нарахування процентів за користування кредитом. Відтак, запропонований представником Відповідача спосіб розрахунку ігнорує відновлювальний характер кредитної лінії, періодичність використання коштів та нарахування процентів, що призводить до викривлення реального розміру заборгованості. Разом з тим, унаслідок користування Відповідачем кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, а також здійснення окремих платіжних операцій із його перевищенням, за відсутності достатнього залишку власних коштів на рахунку, та нарахування передбачених Договором процентів і платежів, у поєднанні з несвоєчасним погашенням заборгованості, у Відповідача утворилася заборгованість перед Банком, станом на дату відступлення права вимоги - 18.05.2021 у загальній сумі 50156,78 грн., з них: 41383,71 грн.- сума основного боргу; 8373,07грн.- заборгованість за відсотками та 400 грн. - заборгованість зі штрафу. Зазначене підтверджується випискою та розрахунком заборгованості. У подальшому, права вимоги за Договором Банк відступив ТОВ «Вердикт Капітал». 
Отже, матеріали справи надають докази отримання Відповідачем коштів за договором та подальшого користування кредитними коштами. Непогашення боргу стало підставою для звернення Позивача до суду за захистом свого порушеного права як правонаступника. ТОВ «Вердикт Капітал», як правонаступником, було здійснено нарахування відсотків в межах строку кредитування у період з 18.05.2021 по 10.08.2021 – у сумі 3764,03грн., а також нарахування відповідальності, передбаченою частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України: 3% річних за користування кредитними коштами -579,48 грн., у строк з 11.08.2021 до 23.02.2021 (дата, що передувала введенню воєнного стану) та інфляційні збитки у сумі - 2242,93 грн. за період 08.2021-02.2022. 
Як вбачається з розрахунку, складеному ТОВ «Вердикт Капітал», Відповідачем у період з 02.06.2021 по 07.02.2022 здійсненні погашення на загальну суму 13500 грн, з них: 9735,97грн. – погашення з основної суми боргу та 3764,03грн.- погашення відсотків за користування кредитним лімітом. Таким чином, перед ТОВ «Вердикт Капітал» утворилася заборгованість з урахуванням сум погашення, у загальній сумі 43243,22 грн., з них: 31647,74грн.- заборгованість з основної суми (тіло кредита); 8373,07грн.- заборгованість за відсотками та 400 грн. - заборгованість зі штрафу (нараховані АТ «Альфа -Банк»); 3% річних за користування кредитними коштами - 579,48 грн., та інфляційні збитки у сумі – 2242,93грн. 
У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за Угодою до ТОВ «Коллект центр». Позивачем додаткових нарахувань не здійснювалося. 
Факт отримання Відповідачем кредитних коштів підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які у взаємозв`язку свідчать про виникнення та реалізацію кредитних правовідносин. Матеріали справи містять пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору, в якій визначено умови кредитування та визначено волевиялення Позивача на укладення Угоди на визначених умовах, акцепт оферти, укладені договори страхування, паспорт споживчого кредитування та інші супутні документи, підписані Позичальником, необхідні для укладення Угоди. Крім того, відповідно до банківської виписки по рахунку Відповідача вбачається використання грошових коштів у сумі, що відповідає умовам кредитування, та підтверджує фактичне надання кредиту і його отримання Відповідачем. Також, з виписки вбачається здійснення ОСОБА_1 часткового погашення кредиту, що вказує на визнання Відповідачем кредитного зобов`язання та існування заборгованості. 
Відповідач в свою чергу не заперечує факту отримання кредиту чи користування рахунком, але зосереджується на формальних зауваженнях до оформлення документів. При цьому, виписка формується в електронній системі банку, це офіційний електронний документ який фіксує кожну операцію по рахунку, достовірність якого забезпечується самим механізмом банківського обліку. Тобто, матеріали надані Позивачем повністю доводять, що кредитний договір укладено, рахунок відкрито, кредитні кошти надані, нарахування відбувалися, заборгованість існує. В свою чергу, позиція відповідача це голослівні твердження без будь- яких доказів. Отже факт видачі кредитних коштів підтверджено матеріалами справи, кредитні кошти Позичальник прийняв в повному обсязі, скориставшись ними у споживчих цілях. Крім того, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Факт здійснення погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком первісного кредитора, свідчить про належне усвідомлення Відповідачем умов зазначеного договору, його прийняття та фактичне визнання існування заборгованості. 
Матеріали справи не містять та Відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано. Вказане свідчить про те, що укладений між сторонами Договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін; Позичальник був ознайомлений з умовами Договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання Договору, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. При цьому, частина 2 статті 638 ЦК України визначає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Водночас, згідно статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.2 ст.624 ЦК України). Кредитні кошти Позичальник прийняв в повному обсязі, скориставшись ними у споживчих цілях, що підтверджує його намір на укладення Договору. Будь-яких заперечень або претензій від Відповідача щодо суми отриманого кредиту, не відповідність умовам угоди чи особистим цілям та волевиявленню Позичальника, на адресу Кредитора (усно чи письмово) не надходило. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.06.2023 року по справі №234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода Відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, зокрема доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.
Щодо відступлення права вимоги. 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу №2, відповідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» набуло статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до 10 боржників, в тому числі за Угодою CCNG-630711615, що укладена між АТ «Альфа-Банк» та позичальником, яким є: ОСОБА_1 . На підтвердження факту набуття ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» перед АТ «Альфа -Банк» прав вимоги за договором факторингу №2 від 17.05.2021 до позовної заяви додано: Акт приймання- передачі Реєстру боржників від 17.05.2021 до Договору факторингу №2 від 17.05.2021; Реєстр Боржників, що є Додатком 1-1 до Договору факторингу №2 від 17.05.2021 де під номером №9229 зазначено Відповідача та Договір, в т.ч. заборгованість за ним. Відповідно до Реєстру боржників, з характеристикою прав вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, що є Додатком 1-1 до Договору факторингу №2 від 17.05.2021 до ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Угодою CCNG 630711615 на загальну суму боргу 50156,78 грн. Так, відповідно до п. 1.1 Договору факторингу №2 від 17.05.2021, АТ «Альфа Банк» передав ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» Право Вимоги - права грошової вимоги Клієнта до Боржників, які виникли або можуть виникнути у майбутньому на підставі укладених між Клієнтом та Боржниками Основних договорів з усіма додатками та додатковими угодами, укладених між Клієнтом та Боржниками; Заборгованість за Основними договорами - включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та договорами, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно до п.п. 2.1,2.2., 2.4 Договору факторингу №2, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги Фактор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору, в силу чого до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Право Вимоги, що відступається згідно даного Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. З моменту переходу до Фактора Права Вимоги, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованості за Основними договорами, України стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з Правом Вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, право на звернення до суду за встановленою в Основному договорі підсудністю спорів, право на всі суми, які Фактор одержить від Боржників на виконання його вимог, та інші, з врахуванням обмежень встановлених цим Договором. 
Зазначене також підтверджується у наступному договорі факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021, укладеному між ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капитал». У свою чергу, та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Вердикт Капитал» відповідно до Договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021, в тому числі до за Угодою №CCNG-630711615 11 На підтвердження факту набуття позивачем прав вимоги за договором факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021, укладеним між ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капитал» до позовної заяви додано: Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 18.05.2021 до Договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021; Реєстр боржників, що є Додатком 1-1 до Договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 де під номером №9229 зазначено Відповідача та Договір, в т.ч. загальну заборгованість за ним - 50156,78 грн. 
Як вже вказано раніше Позивачем, ТОВ «Вердикт Капітал», як правонаступником, було здійснено нарахування відсотків за Угодою №CCNG-630711615 та додатково відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. 10.01.2023 між ТОВ «Вертикт Капитал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) за умовою якого ТОВ «Коллект центр» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників за Угодами (кредитними договорами), укладеними між АТ «Альфа Банк» і боржниками, вказаними у реєстрі боржників, в тому та числі до ОСОБА_1 за Угодою CCNG-630711615. На підтвердження факту набуття ТОВ «Коллект центр» перед ТОВ «Вертикт Капитал» прав вимоги за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) до матеріалів справи додано: додаткову угоду 10/6; акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж), відповідно до якого на виконання умов зазначеного вище договору первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кількістю 207 307; зміни в реєстрі боржників до зазначеного договору, де під номером №27690 зазначено Відповідача за Угодою CCNG-630711615, в т.ч. загальну заборгованість за нею – 43243,22 грн. Згідно з п. 5.2 Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 права вимоги вважаються відступленими з моменту належного підписання сторонами Акта приймання-передачі Реєстру Боржників у друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4). Отже, згідно умов, договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, права власності на Права Вимоги переходить до наступного кредитора, після підписання сторонами Акту -приймання передачі Реєстру Боржників. Таким чином, момент переходу права вимоги сторони прямо пов`язано з підписанням Акта приймання-передачі Реєстру Боржників. Згідно з п. 5.4. Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 з моменту відступлення (передачі) Первісним кредитором Новому кредитору Прав вимоги, Новий кредитор є таким, що замінив Первісного кредитора у правовідносинах з Боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) Прав вимоги та мають відношення до Прав вимоги.
Щодо пені та підстави її виникнення. Як вбачається з виписки по рахунках Відповідача та зведеного розрахунку заборгованості, який по суті є аналітичною довідкою, сформованою на підставі даних такої виписки, відображені відповідні суми, а саме: 8773,07грн. не є заборгованістю з пені, а обліковується на рахунках Відповідача, за Угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії CCNG-630711615 від 18.08.2017, як заборгованість за відсотками у сумі 8373,07грн. та 400грн. - заборгованість зі штрафу. Однак, ТОВ «Вердикт Капітал» у своїх стандартних формах розрахунку заборгованості, в яких відображаються всі складові боргу, помилково зазначило суму заборгованості за відсотками у графі заборгованості з пені, що в подальшому призвело до некоректного документального відображення такої помилки. Водночас, Позивач вважає, що зазначена технічна помилка не може бути підставою для зміни правової природи заборгованості або підміни одного її виду іншим. Оскільки предметом відступлення є не формальне (письмове) відтворення грошової суми, а саме Право вимоги, що виникає з відповідного договору та підтверджується належними доказами, зокрема виписками по рахунках Позичальника та розрахунком боргу. Сума боргу при цьому лишається незмінною.
Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача: за Угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії CCNG-630711615 від 18.08.2017 на загальну суму заборгованості у розмірі 43243,22 грн., з них: 31647,74 грн.- заборгованість з основної суми (тіло кредита); 8373,07 грн.- заборгованість за відсотками та 400грн. -заборгованість зі штрафу (нарахована АТ «Альфа Банк»- Первісним кредитором); 2822,41грн. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України): 579,48 грн.– 3% річних та 2242,48 грн.- інфляційні збитки.
Щодо витрат на правову допомогу. Відповідачем не надано доказів урегулювання спору з жодним із кредиторів до судового спору. Систематичне не виконання Договору змусило Позивача звернутися до суду та понести витрати. На відміну від Відповідача, який міг обрати інший спосіб врегулювання спору, оскільки наявність/відсутність судового провадження повністю залежить від його активної поведінки. Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024 укладений не лише в рамках надання правової допомоги щодо конкретного відповідача, а охоплює також правову допомогу стосовно інших боржників. Як вбачається в матеріалах справи, Позивачем було надано відповідні документи разом з позовною заявою на дотримання вимоги ч. 9 ст. 175 ЦПК України, а саме: Договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024; Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» від 01.12.2025 № 01-12/2025; Заявка на надання юридичної допомоги №1384 від 01.01.2026; Витяг з Акту №18 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026. Заявлена до стягнення сума витрат Позивача є співмірною зі складністю даної справою, зворотного Відповідачем не доведено. Спір виник внаслідок протиправної поведінки Відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору.
Заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу з Позивача. Спір виник внаслідок протиправної поведінки Відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договорів, що в свою чергу спричинило звернення Позивача до суду. При цьому, Відповідач має намір витратити 15000 грн. на оплату адвокату для уникнення відповідальності по договору, ігноруючи сплату заборгованості по ньому. Крім того, Відповідачем не надано доказів обґрунтування сплаченої адвокату суми у розмірі 15000 грн. Заявлені витрати іншої сторони не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, до матеріалів справи не надано тарифів, ставок або інших документів, які б визначали розмір відповідних платежів, порядок їх нарахування та застосування. Самі по собі внутрішні розрахунки або узагальнені суми не можуть вважатися належним доказом понесених витрат без підтвердження їх складових та економічного обґрунтування. Таким чином, відсутня можливість перевірити правильність, обґрунтованість та співмірність заявлених до відшкодування сум, що виключає підстави для їх стягнення При цьому, на відміну від Позивача адвокатом Відповідача не проведено в достатній мірі збір доказів та не надано їх до суду. Представником Відповідача підготовлено один документ, не повною мірою досліджені умови договору та доданих документів до позовної заяви, не в повній мірі досліджено судову практику, не надано достатньої правової оцінки предмету спору, вказані безпідставні твердження та заперечення Відповідачем умов Договору, з метою уникнення відповідальності по зобов`язанням. Не вивчені умови Договору, та додатків до позовної заяви. Крім того, будь-якої комунікації Відповідача чи його представника з Позивачем здійснено не було. Натомість, Відповідачем та його представником обрано позицію безпідставних тверджень та заперечень щодо неналежності доказів отримання кредитних коштів, при тому що сам Відповідач не заперечує їх отримання, йому добре відоме, що він їх отримав, на підставі чого, він здійснював погашення відповідно до умов Угоди, що також підтверджується випискою по рахунку. Зазначені дії свідчать про затягування розгляду справи по суті та створенню перешкоди для своєчасного і всебічного розгляду справи.
Тому просять позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 №636/3001/26 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні просив суд позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Суд, розглянувши позов, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Щодо угоди №630711615 до суду надано копії наступних документів:
- чек-листа з переліком документів, що формують досьє клієнта ОСОБА_1 по продукту «Максимум» (а.с.6), в якому зазначено перелік документів без відміток щодо наявності/відсутності документів з ознаками підпису ОСОБА_2 від 18.08.2017;
- анкети-заяви від 18.08.2017 про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.7), в якому зазначено персональні дані ОСОБА_1 , заява про відкриття рахунку, зразки підписів, підтвердження клієнта (в т.ч. прийняття Публічної пропозиції, прохання надати картку, відрити рахунок та встановити кредитний ліміт в межах 200000.00 грн.); наявні ознаки власноручного підпису ОСОБА_1 ;
- оферти на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 18.08.2017 з ознаками власноручного підпису ОСОБА_1 (а.с.8), згідно якої він пропонує ПАТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: найменування продукту «Максимум», відкрити йому рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня та випустити картку строком дії 3 роки; пропонує надати йому кредит на наступних умовах: ліміт відновлювальної лінії у розмірі 200000.00 грн., сумою доступною на момент укладення угоди 20000.00 грн., процентна ставка фіксована – 39.99 % річних; мета – особисті потреби, тип – кредитування рахунку; Розмір Обов`язкового мінімального платежу пропонує встановити у розмірі 7 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією, при цьому клієнт розуміє та погоджується, що розмір Обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 грн.; дату сплати Обов`язкового мінімального платежу за Кредитом пропонує встановити - до остатнього Операційного дня Платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього Розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього Розрахункового періоду. При цьому у випадку якщо станом на 17.00 за київським часом останнього операційного дня Платіжного періоду клієнт не забезпечить наявність на своєму Рахунку ЕПЗ суму грошових коштів у розмірі не менше суми Обов`язкового щомісячного платежу та у випадку наявності обставин передбачених пунктом 3.4.8.4, Договору, пропонує Банку змінити умови користування відновлювальною кредитною лінією на наступні: розмір Обов`язкового мінімального платежу на один місять користування коштами Відновлювальної кредитної лінії пропоную встановити у розмірі 0 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією; суму Обов`язкового мінімального платежу у розмірі 7 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією пропонує сплатити не пізніше останнього операційного дня Платіжного періоду місяця, що йде за місяцем в якому настали обставини передбачені цим пунктом; Банку не здійснювати нарахування штрафу та пені за несплату Обов`язкового мінімального платежу, проценти за користування Відновлювальною кредитною лінією пропонує нараховувати згідно стандартних Тарифів банку та списувати за рахунок коштів Відновлювальної кредитної лінії, у випадку якщо не буде виконана умова передбачена підпунктами (і) — (іііі) цього пункту починаючи з дня, що йде за днем призначеним для сплати Обов`язкового мінімального платежу нараховувати та стягувати штраф та пеню (у випадку їх наявності) за невиконання умов Договору. Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо надання Кредиту/встановлення ліміту Відновлювальної кредитної лінії є відкличними та безризиковими для Банку, визначення суми Кредиту, що може бути доступна протягом строку дії Відновлювальної кредитної лінії та повідомляється, клієнт пропонує здійснювати в межах встановленого Договором максимального ліміту Відновлювальної кредитної лінії без будь-яких обмежень. 
Підписанням цієї Оферти на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії підтверджує, що вказані умови є вигідними та справедливими, не обмежують жодних прав, визначених чинним законодавством України, та в повній мірі відображають його внутрішню волю. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для Клієнта на дату укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної пінії відображена в Паспорті споживчого кредиту. Пропонує здійснювати повернення заборгованості за Кредитом та сплату відсотків за користування Відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за Договором, в тому числі у випадку застосувати умов Програми «Моментальна розстрочка на карту», здійснювати відповідно до Договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості Кредиту зазначати в Тарифах, які є невід`ємною частиною Договору на транзитний рахунок. Зазначено і умови Програми «Моментальна розстрочка на карту». Підписанням оферти сторони погодилися, що щомісячно в остатній день Розрахункового періоду в порядку договірного списання у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» здійснювати договірне списання сум грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 , в розмірах, необхідних для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами Договору страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток №248.630711615.111 від 18.08.2017 у розмірі 0,1% від розміру встановленої Відновлювальної кредитної лінії, Списані банком в порядку договірного списання з Рахунку ЕПЗ суми грошових коштів прошу зараховувати на поточний рахунок ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ»; щомісячно в останній день Розрахункового періоду в порядку договірного списання у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» здійснюватиме договірне списання сум грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 , в розмірах, необхідних для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами Комплексного договору добровільного страхування від нещадних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №227.630711615.111 від 18.08.2017 (надалі - «Договір страхування») у розмірі 1% від страхової суми, визначеної по формулі, зазначеної в п.3 Договору страхування. Наявні і підтвердження клієнта щодо ознайомлення з умовами;
- договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів від 18.08.2017; договору добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби для держателів платіжних карток №227.630711615.111 від 18.08.2017 (а.с. 8/2);
- акцепту пропозиції на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 18.08.2017 з аналогічними оферті умовами кредитування (а.с.9);
- паспорту споживчого кредиту (а.с.10), в якому зазначено дані кредитодавця ПАТ «Альфа-Банк», умови кредитування: тип – кредитування рахунку, сума – 20000.00 грн., строк – 12 місяців з можливістю пролонгації, мета – споживчі цілі, спосіб надання – безготівковий, максимальна сума – 200000.00 грн., розрахунковий період – один місяць, передбачено пільговий період, процентна ставка - 39.99 % річних, фіксована; 
- договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів від 18.08.2017; договору добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби для держателів платіжних карток №227.630711615.111 від 18.08.2017 (а.с.11);
- акцепту на укладення договору про використання факсимільного відтворення аналогу власноручного підпису та відбитку печатки при укладенні договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток (а.с.12, 13/2); договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток (а.с.12-13);
- тарифів на видачу та обслуговування картки «Максимум» для фізичних осіб – нових клієнтів (а.с.14) без ознак підписів.
Щодо відступлення права вимоги за договором №630711615 позивачем до суду надано наступні копії документів:
- договору факторингу №2 від 17.05.2021, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС», згідно якого останнім за плату відступається право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників з моменту оплати ціни прав вимоги, в день здійснення якої сторони підписують акт приймання-передачі реєстру боржників (а.с.26-31); платіжного доручення від 17.05.2021 «Оплата за право вимоги боргу згідно Договору факторинга № 2 від 17.05.2021» (а.с.32); додатку 1-1 – характеристика права вимоги, в якому п.9229 договір №CCNG-630711615, боржник ОСОБА_1 , сума боргу 50156.78 грн. (неповний, а.с.33-35); 
- договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021, укладеного між ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» та ТОВ «Вердикт капітал», згідно якого згідно якого останнім за плату відступається право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників (а.с.36-41); платіжних доручень «часткова сплата згідно Договору факторинга № 18-05/21 від 18.05.2021» (а.с.42-47); акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.05.2021 (а.с.48); додатку 1-1 – характеристика права вимоги, в якому п.9229 договір №CCNG-630711615, боржник ОСОБА_1 , сума боргу 50156.78 грн. (неповний, а.с.49-51); витягу з додатку 1-1 (а.с.52);
- договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», згідно якого до останніх шляхом продажу відступається право вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників (а.с.53-58); додаткової угоди №10/6 від 04.02.2025 щодо внесення виправлень у реєстр боржників щодо нумерації (а.с.59); акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 (а.с.50); актів прийому-передачі реєстру боржників (а.с.61, 62); змін в реєстр боржників, в якому п.27690 договір №630711615, боржник ОСОБА_1 , сума боргу 43243.22 грн (а.с.63-65), витягу з змін в реєстр боржників (а.с.66).
На підтвердження розміру заборгованості за договором №630711615 позивачем до суду надано наступні копії документів:
- виписки по рахунку за кредитною карткою за період з 18.08.2017 по 04.03.2024 за підписом АТ «Сенс банк» (а.с.15-22), з якої вбачається, що всього витрат – 90948.67 грн., всього надходжень – 86476.67 грн., вбачаються операції збільшення кредитного ліміту (18.08.2017 до 20000.00 грн.), зняття готівки, покупки, комісія за здійснення операцій, списання процентів, щомісячна комісія за страховий пакет, РКО, зарахування переказу, сплата процентів, сплата комісії тощо; остання операція використання коштів вбачається 05.08.2019, остання операція поповнення рахунку вбачається 29.04.2021;
- розрахунку заборгованості за кредитом №630711615 за підписом АТ «Сенс банк» (а.с.23), з якого вбачається, що станом на 17.05.2021 заборгованість становить 50156.78 грн., з яких штраф 400.00 грн., прострочене тіло кредиту 40424.58 грн., відсотки 8373.07 грн., тіло кредиту 0.00 грн., овердрафт 959.13 грн.; розрахунок здійснено за період з 18.08.2017 по 17.05.2021;
- розрахунку заборгованості за кредитом №630711615 за підписом ТОВ «Вердикт капітал» (а.с.24), згідно якого станом на 10.01.2023 заборгованість становить 43243.22 грн., з яких 31647.74 грн. по основній сумі кредиту, 8773.07 грн. – пеня, 579.48 грн. – 3 % річних (нараховано з 11.08.2021 по 23.02.2022); 2242.93 грн. – інфляційні збитки (нараховано за період з 08.2021 по 02.2022), сума погашень 13500.00 грн. (у період з 02.06.2021 по 28.08.2021);
- розрахунку заборгованості за кредитом №630711615 за підписом ТОВ «Коллект центр» (а.с.25), згідно якого станом на 13.02.2026 заборгованість становить 43423.22 грн., з яких 31647.74 грн. по основній сумі кредиту, 8773.07 грн. – пеня, 579.48 грн. – 3 % річних; 2242.93 грн. – інфляційні збитки.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.  Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку..
Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З положень частини 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.  Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування» (далі також - Закон України № 1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року.
За статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України № 1734-VIII.
Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит  банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит ).
Згідно з додатком 1 до Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит  загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом). У разі відсутності інформації про вартість додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодавства України про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтовної вартості.
Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит  розроблено відповідно до Законів України "Про банки і банківську діяльність", "Про Національний банк України", "Про споживче кредитування".
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У той же час суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування..
Згідно зі статтями 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: 1) звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров`я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника); 2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); 3) встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; 4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; 5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; 6) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; 7) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); 8) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом; 9) установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру; 10) установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; 11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; 12) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; 13) визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; 14) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору; 15) обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей; 16) встановлення обов`язку споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх; 17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов`язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Положення пункту 8 частини третьої цієї статті не застосовується до умови договорів про надання споживчого кредиту, відповідно до якої кредитодавець встановлює право розірвати договір в односторонньому порядку за наявності підстав, визначених законодавством, та за умови негайного повідомлення кожної із сторін про розірвання договору. Положення пункту 11 частини третьої цієї статті не застосовується до договорів, укладених на невизначений строк, за умови встановлення в таких договорах обов`язковості повідомлення заздалегідь споживача про намір змінити умови договору і надання йому у зв`язку з цим права на розірвання договору. Положення пункту 13 частини третьої цієї статті не застосовується до положень про індексацію ціни, що відповідають законодавству, якщо умови та метод розрахунку ціни чітко і недвозначно визначено у договорі. Положення пунктів 8, 11 та 13 частини третьої цієї статті не застосовуються до: 1) операцій із цінними паперами, фінансовими послугами та іншими товарами або послугами, ціна яких залежить від зміни котировок або індексів на біржах чи ставок на фінансових ринках, які не контролюються продавцем; 2) договорів про купівлю/продаж іноземної валюти, дорожніх чеків або про виконання платіжних операцій в іноземній валюті.  Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача, споживачеві завдано збитків, вони повинні відшкодовуватися винною особою у повному обсязі. Споживач має право на відшкодування збитків, завданих йому виробником (виконавцем, продавцем), у зв`язку з використанням останнім переваг свого становища у виробничій чи торговельній діяльності.
Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Сторони визначили та погодили строк договору, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.
У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.
Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 (н/п 4-10 цс 18).
Згідно ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення споживачем зобов`язання за договором про споживчий кредит заборонено.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок інфляційних нарахувань виконується за методикою, яка викладена у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р. Сукупний індекс інфляції розраховуються шляхом множення щомісячних індексів за період існування боргу.
Так судом встановлено, що факт користування коштами стороною відповідача не оспорюється, з наданої виписки останнє зняття коштів вбачається 05.08.2019, відповідно до умов договору строк дії картки 3 роки, позивачем відомостей щодо пролонгації строку дії картки до суду не надано. 
Згідно наданого розрахунку заборгованості, складеного АТ «Сенс Банк», станом 17.08.2020 заборгованість за договором №630711615 становила 38710.15 грн., з яких 400.00 грн. – штраф, 13671.74 грн.- прострочене тіло, 2025.85 грн. – проценти, 21520.23 грн. – тіло, 1092.33 грн. – овердрафт. 
Крім того з наданого розрахунку заборгованості, складеного АТ «Сенс Банк», вбачається, що за період з 18.08.2020 по 17.05.2021 позичальником сплачено: 8231.90 грн. – за овердрафтом, 21520.23 грн. за тілом, 6037,76 грн. за відсотками, 3000.00 грн. за простроченим тілом, 2061.65 грн. – комісія РКО (всього 40851.54 грн.), з 18.08.2019 зняття коштів не вбачається. 
З розрахунку заборгованості за підписом ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що позичальником сплачено 13500.00 грн. (9735.97 грн. – за основною сумою кредиту, 3764.03 грн. за відсотками). Отже загалом після спливу строку дії картки, передбаченого договором, ОСОБА_1 сплатив 54351.54 грн, що перевищує заборгованість, яка склалася по закінченню 3-річного строку кредитування. Суд зазначає, що з наданих документів не вбачаються підстави та порядок нарахування заборгованості за тілом кредиту (оскільки користування коштами спростовується наданими випискою та розрахунком), простроченого тіла кредиту, комісії РКО та овердрафтом (які взагалі не передбачені наданими офертою та акцептом), процентами саме після 18.08.2020. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором №630711615 не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення інфляційних збитків та 3 % річних, оскільки вказані вимоги є похідними від твердження щодо наявності заборгованості за позикою.
Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.  Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони.
Відповідно доч.ч.1,2, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження розміру судових витрат позивача на надання правової допомоги в розмірі 16000.00 грн. надано копії договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 (а.с.74-75), прайс лист (а.с.76), заявки на надання юридичної допомоги №1384 від 01.01.2026 (а.с.77), витяг з акту №18 приймання-передачі наданих послуг від 30.01.2026 (а.с.78).
На підтвердження оплати судового збору надано платіжну інструкцію від 23.02.2026 (а.с.5/2).
На підтвердження витрат відповідача на правничу допомогу у розмірі 15000.00 грн. до суду надано копії договору №0805/26 про надання правничої допомоги від 08.05.2026 (а.с.103), платіжних інструкцій від 08.05.2026 та 28.05.2026 (а.с.102), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.104), попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат (а.с.105), рахунків-фактур (а.с.105/2, 106).
У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «Відповідно до пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги;
2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд зазначив, що о під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу)
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 141 цього Кодексу.
Беручи до уваги те, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає висновку, викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи», Суд вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 907/746/17, від 30 листопада 2020 року у справі № 922/2869/19, від 11 листопада 2021 року у справі № 910/7520/20, від 13 грудня 2022 року у справі № 910/429/21.
Суд зазначає, що суди зобов`язані оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.».
Суд розподіляє судові витрати згідно зі статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Таким чином суд приходить до висновку, що судові витрати позивача доцільно залишити за позивачем, судові витрати відповідача підлягають частковому відшкодуванню позивачем у сумі 5000.00 грн.
Керуючись ст.ст.4,5,13,76-81,178,141,258-259,263-265,268,279,352 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – залишити без задоволення.
Процесуальні витрати ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» залишити за позивачем.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) на користь  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000.00 грн. (п`ять тисяч гривень).
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306);
Відповідач:  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повнйи текст рішення суду виготовлено 29.06.2026.

Суддя О.О. Золотоверха