Справа №717/630/26
Номер провадження 2/717/415/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року   
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді     Кудиби З. І.,
секретаря судового засідання  Житарюк А. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») Степанчук О. А. подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 76468839 від 06 вересня 2023 р. в розмірі 14 628,08 грн та понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 76468839 в електронній формі з використанням електронного підпису.
Відповідно до умов зазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн строком на 30 днів. Договором передбачено періодичність сплати платежів за кредитом, нарахованих процентів, у розмірі 2,5 % від суми кредиту.
Разом із тим відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, а саме: у встановлений строк кредитні кошти не повернув, нараховані проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
14 червня 2021 року між ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 76468839 від 06 вересня 2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Станом на день звернення до суду загальна сума заборгованості за кредитним договором № 76468839, згідно з розрахунком позивача, становить 14 628,08 грн, яка складається з:
– 4 063,36 грн — заборгованість за основною сумою кредиту;
– 10 564,72 грн — заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом.
Зазначена заборгованість, на думку позивача, підтверджується кредитним договором, договором факторингу та наданим до суду розрахунком заборгованості.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, це стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно судом витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо надходження грошових коштів на рахунок відповідача.
28 квітня 2026 року до суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані судом матеріали.
У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а також не подав клопотань, заяв або відзиву на позов.
За таких обставин, відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
На підставі статей 280 та 281 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, аналізуючи надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, а також окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 06 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено кредитний договір № 76468839, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник — повернути отримані кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до умов зазначеного договору відповідачу було надано кредитні кошти у загальній сумі 5 000,00 грн.
Відповідно до умов кредитного договору строк користування кредитом становив 30 днів, тобто до 06 жовтня 2023 року включно, а процентна ставка за користування кредитними коштами була встановлена у фіксованому розмірі 2,50 % на день.
Разом із тим матеріалами справи підтверджується, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у встановлений договором строк суму кредиту та нараховані проценти не повернув, унаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено позивачу.
Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу таких прав.
Отже, позивач набув права вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язань за кредитним договором.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на день звернення до суду загальний розмір заборгованості становить 14 628,08 грн, з яких: 4 063,36 грн — заборгованість за основною сумою кредиту, 10 564,72 — нараховані проценти за користування кредитом.
Оцінюючи заявлені вимоги в частині стягнення процентів, суд виходить із такого.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом обмежується погодженим сторонами строком кредитування. Після спливу строку дії кредитного договору кредитор вправі вимагати повернення суми боргу та застосування наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених законом.
Суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо припинення права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти після спливу строку кредитування. 
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір процентів підлягає зменшенню, оскільки нарахування процентів після закінчення визначеного договором строку кредитування є безпідставним.
Водночас вимоги позивача в частині стягнення основної суми кредиту є обґрунтованими та підтверджуються належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.
За таких обставин суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені за домовленістю сторін, а також ті, що є обов`язковими відповідно до вимог законодавства (стаття 628 ЦК України).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону, звичаїв ділового обороту, а також принципів розумності та справедливості.
Як встановлено судом, спірний кредитний договір укладено в електронній формі.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ — це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних і який містить обов`язкові реквізити.
Відповідно до частини першої статті 6 цього Закону електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа та використовується для ідентифікації його підписувача, а накладення такого підпису підтверджує волевиявлення особи та завершення створення документа.
Таким чином, електронний документ, підписаний електронним підписом, є належною формою вираження волі сторін, забезпечує їх ідентифікацію та підтверджує цілісність змісту правочину.
Згідно з частиною першою статті 7 зазначеного Закону оригіналом електронного документа вважається його електронний примірник із обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом, який прирівнюється до власноручного підпису відповідно до закону.
Отже, укладення кредитного договору в електронній формі саме по собі не свідчить про його недійсність та відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до статей 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит у визначений договором строк та сплатити проценти за користування ним у розмірі й порядку, встановлених договором.
Проценти за користування кредитом є платою за користування грошовими коштами кредитора та становлять істотну умову кредитного договору, що визначається за домовленістю сторін.
Як убачається з матеріалів справи, умовами кредитного договору № 76468839 передбачено порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, з яким відповідач погодився під час укладення договору шляхом електронного підтвердження його умов.
Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження оспорення умов кредитного договору, а також не заявлено вимог щодо визнання його положень недійсними, що свідчить про прийняття відповідачем умов кредитування, у тому числі щодо порядку та розміру нарахування процентів за користування кредитними коштами.
Згідно з поданим позивачем розрахунком, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 76468839 станом на день звернення до суду становить 14 628,08 грн.
Надані позивачем докази, а саме: кредитний договір, договір факторингу, розрахунок заборгованості, а також відомості щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, у своїй сукупності підтверджують факт виникнення між сторонами грошового зобов`язання та невиконання відповідачем обов`язку щодо його належного виконання.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема сплатити грошові кошти, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, отримані кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, у зв`язку з чим допустив порушення умов договору.
Разом із тим, перевіряючи правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості та здійснюючи оцінку поданих доказів, суд виходить із такого.
Як вбачається з матеріалів справи та умов кредитного договору, сума кредиту становила 5 000,00 грн, строк користування кредитом — 30 календарних днів, а процентна ставка за користування кредитом встановлена у фіксованому розмірі 2,50 % на день.
Отже, виходячи з погоджених сторонами умов договору, сума процентів за користування кредитом за повний строк кредитування становить: 5 000,00 грн ? 2,50 % ? 30 днів = 3 750,00 грн.
Разом із тим із матеріалів справи вбачається, що відповідачем було здійснено часткові погашення заборгованості, а саме:
— 25.09.2023 року у розмірі 525,00 грн;
— 07.10.2023 року у розмірі 411,64 грн.
Загальна сума здійснених платежів становить 936,64 грн.
Відповідно до розрахунку позивача, який не спростований відповідачем та приймається судом як належний доказ, частина здійснених платежів у сумі 1 378,44 грн була зарахована в рахунок погашення нарахованих процентів за користування кредитом. Відповідно, сума процентів, нарахованих у межах строку кредитування, підлягає зменшенню на зазначену суму.
Таким чином, сума процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню, становить: 3 750,00 грн ? 1 378,44 грн = 2 371,56 грн.
Отже, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 6 434,92 гр н, з яких:
— 4 063,36 грн — заборгованість за основною сумою кредиту;
— 2 371,56 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом.
З аналізу умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили нарахування процентів виключно в межах строку кредитування, визначеного договором. При цьому положення договору не містять умов щодо нарахування процентів після спливу строку користування кредитом.
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України проценти за договором позики підлягають сплаті у розмірі та в порядку, встановлених договором.
Оскільки спірний договір не передбачає нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом після закінчення строку кредитування, нарахування позивачем таких процентів є безпідставним.
За таких обставин суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості у вказаному розмірі.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 463,99 грн.
Керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 259, 263–265, 268, 280–289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 6 434 (шість тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 92 копійок заборгованості за кредитним договором та 1 463 (одну тисячу чотириста шістдесят три) гривні 99 копійок в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з поважних причин.
Повний текст судового рішення складено 26 травня 2026 року.

Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, банківські реквізити: НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСкомбанк», код ЄДРПОУ – 35625014.
Відповідач:  ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя          Кудиба З. І.