Провадження №	1-кп/447/102/26	
Справа №	447/2142/25	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2026 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 , законний представника ОСОБА_6 
представника служби у справах дітей виконавчого комітету Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_7 
представника ювенальної превенції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження №12025141250000356, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025, щодо
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 11.05.2026 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбачені ч.1 ст.182, ч.2 ст.182, ч.4 ст.190, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля та особливих вимог до поведінки строком на 1 рік, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.182, ч.4 ст.190, ч.2 ст.361, ч.1 ст.382 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , за попередньою змовою із особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, та неодноразово продовжувався, реалізовуючи злочинний умисел, який в них був спільний, взаємоузгоджений та спрямований на викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, які зберігались на його банківському рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у невстановленому органом досудового розслідування місці та спосіб, але не пізніше 01:46 год. 13 червня 2024 року, без дозволу власника, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, видаючи себе за клієнта банку АТ КБ «ПриватБанк», о 01:46 год. 13.06.2024, здійснив вхід до облікового запису ОСОБА_9 через мобільну версію «Приват24», в результаті чого отримали повний доступ до банківського рахунку ОСОБА_9 , до якого випущена банківська картка № НОМЕР_3 та підписали Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківської послуги «Автоплатежі» (на поповнення мобільного телефону НОМЕР_4 ), якою він надав згоду на виконання платіжних операцій, пов`язаних між собою спільними ознаками, шляхом заповнення та підписання відповідної форми про встановлення автоплатежу у Системі "Приват24», та у подальшому виконання Банком таких платіжних операцій, на які не потрібно надання повторної згоди для їх проведення. Даними діями ОСОБА_4 та особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження уповноважив Банк підписувати платіжні інструкції за "Автоплатежами" від імені платника ОСОБА_9 .
Так, 28.09.2024 о 11:13 год. на банківську картку потерпілого ОСОБА_9 № НОМЕР_3 , надійшла заробітна плата з військової частини НОМЕР_1 в розмірі 127910 грн, частина яких, а саме в розмірі 70001 грн. о 11:25 год. 28.09.2024 були переведені на виконання послуги «Автоплатежі» шляхом поповнення мобільного телефону (номера) НОМЕР_4 , який ОСОБА_4 спільно з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження використовували у своїй злочинній діяльності, внаслідок чого вчинили таємне викрадення грошових коштів в сумі 70001 грн, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 , за попередньою змовою з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, у невстановний досудовим розслідуванням місці, спосіб та час, але не пізніше 21:13 год. 21.01.2025 здійснив перевипуск мобільної сім-карти НОМЕР_5 , яка належить потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка з того часу почала працювати в мобільному телефоні особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження марки «Honor X7a» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , тим самим заволодів абонентським номером потерпілої, який відповідно до Закону України «Про телекомунікації» є охоронюваною законом таємницею у сфері зв`язку. Надалі, ОСОБА_4 продовжуючи злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , що були розміщенні на її банківському рахунку, відкритому в АТ "А-БАНК» до якого випущена банківська картка № НОМЕР_8 , діючи спільно за попередньою змовою з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи невстановлений в ході досудового розслідування пристрій із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , яка належала ОСОБА_10 , до якої особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням місці, спосіб та час, але не пізніше 21.01.2025 21:13 год. отримали доступ, близько 22:51 год. та 22:55 год. 21.01.2025, перебуваючи зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: с. Красів, Стрийського району, Львівської області (більш точного місця не встановлено), близько 01:28 год. 22.01.2025 перебуваючи зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: с.Деревач Стрийського району, Львівської області (більш точного місця не встановлено), без дозволу власника, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, видаючи себе за клієнта банку АТ "А-БАНК» здійснював входи до облікового запису ОСОБА_10 через мобільну версію застосунку «abank24», який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, в результаті чого отримав повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_10 НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , чим здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та інформації, яка зберігається і обробляється в автоматизованій системі АТ "А-БАНК». 
Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 спільно з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив незаконне збирання та використання конфіденційної інформації про особу за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 перебуваючи зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: с. Красів, Стрийського району, Львівської області (більш точного місця не встановлено), використовуючи мобільний телефон марки ZTE Blade V50 Vita IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , попередньо отримавши у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, місці та спосіб доступ до персональних даних потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в порушення вимог ст.32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст.14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI, згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст.11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, без його дозволу, незаконно використав цю конфіденційну інформацію відносно неї, яка містилася в її паспортних даних та картці платника податків, зокрема: «прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, РНОКПП, адресу реєстрації та проживання, серію та номер паспорта, орган, який його видав та дату видачі паспорта», подавши 21.01.2025 о 22:45 через офіційний сайт та мобільний додаток ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (Код ЄДРПОУ: 37356833) заявку на отримання грошових коштів в кредит, внаслідок чого 21.01.2025 даним Товариством здійснено безготівкове перерахування грошових коштів в сумі 4000 грн за реквізитами банківської картки № НОМЕР_8 , вказаної ОСОБА_4 у заявці, подавши 21.01.2025 о 22:49 через офіційний сайт та мобільний додаток ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (Код ЄДРПОУ: 41346335) заявку на отримання грошових коштів в кредит, внаслідок чого 21.01.2025 даним Товариством здійснено безготівкове перерахування грошових коштів в сумі 750.00 грн. за реквізитами банківської картки № НОМЕР_8 , вказаної ОСОБА_4 у заявці, подавши 22.01.2025 о 01:05 через офіційний сайт та мобільний додаток ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» (Код ЄДРПОУ: 42038225) заявку на отримання грошових коштів в кредит, внаслідок чого 22.01.2025 даним Товариством здійснено безготівкове перерахування грошових коштів в сумі 300 грн за реквізитами банківської картки № НОМЕР_8 , вказаної ОСОБА_4 у заявці, внаслідок чого останній заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 5050грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне збирання та використання конфіденційної інформації про особу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 , за попередньою змовою з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно заволоділи чужим майном шляхом обману із проведенням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , перебуваючи в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за адресою: с. Красів, Стрийського району, Львівської області (більш точного місця не встановлено), використовуючи мобільний телефон марки ZTE Blade V50 Vita IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , попередньо отримавши у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, місці та спосіб доступ до персональних даних потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, без дозволу власника, видаючи себе за потерпілого, в порушення вимог ст.32 Конституції України, ст.14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI; ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992; ст.11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, незаконно використав конфіденційну інформацію відносно неї, яка містилася в його паспортних даних та картці платника податків, зокрема: «прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, РНОКПП, адресу реєстрації та проживання, серію та номер паспорта, орган, який його видав та дату видачі паспорта» здійснив вхід до особистого кабінету на офіційному сайті через мобільний додаток ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (Код ЄДРПОУ: 37356833), пройшов процедуру ідентифікації, верифікації, перевірку платіжної картки, оцінку кредитоспроможності, обрав кредитний продукт та сформував заявку на отримання позики, яку подав 21.01.2025 о 22:45 год., яка в результаті автоматизованої обробки інформаційно-комунікаційною системою товариства була схвалена, внаслідок чого в той же день, укладено кредитний договір №21.01.2025-100002862, узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та на виконання даного договору Товариством здійснено безготівкове перерахування грошових коштів в сумі 4000 грн за реквізитами банківської картки № НОМЕР_8 , вказаної ОСОБА_4 у заявці, якими особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_4 заволоділи, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою групою осіб, заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.190 КК України.
Крім цього, постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 22.09.2025 у справі №447/2866/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено відповідно до ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Також, ОСОБА_4 , неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП. Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, які набрали законної сили та будучи ознайомлений з ними, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч законним рішенням судів, ігноруючи вимоги суду продовжив керування транспортними засобами. 
Так, всупереч вказаного рішення суду, 31.10.2025 о 16 год. 05 хв. у с.Бродки по вул. Зарічній, 12 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом марки «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_15 будучи позбавленим права керування, що свідчить про невиконання ним даного судового рішення, за що відповідно на ОСОБА_4 складено адміністративні протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 125 та ч.3 ст. 130 КУпАП. Тим самим, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконати постанову суду, умисно її не виконав.
Крім того, ОСОБА_4 , 20.01.2026, близько 01 год. 55 хв., рухаючись по дорозі М-06 с.Бродки, Стрийського району, Львівської області, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки "ЗАЗ" Ланос, р.н. НОМЕР_16 , після чого був зупинений працівниками СРПП ВнП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області за порушення комендантської години, за що відповідно на ОСОБА_4 складено адміністративні протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП. Тим самим, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконати постанову суду, повторно, умисно її не виконав.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.
В пред`явлених обвинуваченнях за ч.4 ст.185, ч.1 ст.182, ч.4 ст.190, ч.1 ст.382, ч.2 ст.361 КК України обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Додатково пояснив, що інкриміновані йому злочини вчиняв самостійно. Крім цього, ствердив, що автомобілі марки «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_15 та "ЗАЗ" Ланос, р.н. НОМЕР_16 придбав для себе за кошти отриманні злочинним шляхом. Станом на сьогодні, вказані автомобілі конфісковані.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що їй не було відомо про те, що робить її син ОСОБА_11 . Він часто користувався телефоном. Про наявність автомобілів та значних коштів, які ОСОБА_4 мав у своєму користуванні вона теж нічого не знала. Харктеризує сина, як добру і чуйну людину. Просила його суворо не карати. 
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності, щодо призначення покарання ОСОБА_4 покладаються на думку суду.
Представник потерпілого ТОВ «Споживчий центр» подав до суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, щодо призначення покарання ОСОБА_4 покладається на думку суду. 
Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо призначення покарання ОСОБА_4 покладається на думку суду. Додатково пояснила, що ОСОБА_4 з жовтня 2025року знаходиться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих ситуаціях.
Представник ювенальної превенції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо призначення покарання ОСОБА_4 покладається на думку суду. 
Суд, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.182, ч.4 ст.190, ч.2 ст.361, ч.1 ст.382 КК України. 
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінальних правопорушень був неповнолітнім, раніше не судимий, однак ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 11.05.2026 до нього як неповнолітнього, який вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки передбачені ч.1 ст.182, ч.2 ст.182, ч.4 ст.190, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України, застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля та особливих вимог до поведінки строком на 1 рік. 
Як вбачається із досудової доповіді від 17.02.2026 наданої Стрийським РВ №1 філії ДУ « Центр пробації у Львівській області» ризик повторного вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення - середній. Також судом враховано, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується типово, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України - повторно. Тому вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати за ч.4 ст.185 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, ч.1 ст.182, ч.4 ст.190, ч.2 ст.361, ч.1 ст.382 КК України за якими він обвинувачується, в межах санкції статтей. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.
Приписи ст.69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Тобто, для застосування положень ст.69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.
Судом встановлено, що на момент вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 був неповнолітнім. Крім цього, суд враховує той факт, що ОСОБА_4 , виховується в сім`ї без батька та з жовтня 2025року знаходиться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих ситуаціях. Також судом враховано : щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Вищевказані обставини в сукупності призводять до істотного зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння і є пом`якшуючими. 
З врахуванням викладеного, наведені судом обставини дають підстави застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 статті 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, бере до уваги обставини справи та характер скоєних злочинів, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконання вироку суду, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.182, ч.4 ст.190, ч.2 ст.361, ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання 
за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
за ч.1 ст.182 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду;
за ч.4 ст.190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.361 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.382 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 , взяти під варту негайно в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.06.2026 року.
Речові докази у кримінальному провадженні: DVD-R диски на яких містяться відео із нагрудних «BODI-камер» та службового відео реєстратора працівників поліції СРПП ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 
Суддя ОСОБА_1