РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 621/370/26
Провадження 2/621/1038/26
11 травня 2026 року        м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючий – суддя В. Філіп`єва,
за участі секретаря судового засідання – А.Головіна,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 (не з`явилась),
відповідач - ОСОБА_2 (не з`явився),
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
про зміну способу стягнення аліментів
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18.10.2017 у справі № 621/1992/17, з твердої грошової суми на 1/4 частку від доходу (заробітку) платника аліментів у розмірі платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до стягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.03.2026 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання.
Позивачка ОСОБА_3 подала заяву в якій просить судовий розгляд проводити без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_6 подав заяву про визнання позову та просив розгляд проводити без його участі.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В обґрунтування позових вимог зазначено, що з 06.02.2015 року позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18.10.2017 року по справі № 621/1991/17. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом із позивачкою. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17.10.2017 року по справі № 621/1991/17 з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з несплатою відповідачем ОСОБА_7 аліментів за рішенням суду, позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочку зі сплати аліментів. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29.07.2020 року по справі № 621/1027/20, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 пеню за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 62166 (шістдесят дві тисячі сто шістдесят шість) гривень 60 копійок. На даний час матеріальне становище відповідача ОСОБА_4 покращилося, він є військовослужбовцем та має стабільну заробітну плату, інших утриманців не має. Натомість, в зв`язку з воєнним станом в Україні, пов`язаним з військовою агресією російської федерації, матеріальне становище позивачки та дитини значно погіршилося, а прожитковий мінімум для дитини відповідного віку суттєво збільшився в порівнянні з 2017 роком, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду та просить збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на 1/4 частку від доходу (заробітку) платника аліментів у розмірі платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до стягнення дитиною повноліття. (а. с. 1 - 4).
Відповідач подав до суду заяву про визнання позову та не оспорював фактичні обставини, викладені в позовній заяві.
Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне:
З 06.02.2015 року позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18.10.2017 року по справі № 621/1991/17 (а. с. 10 - 10 зворот).
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження (повторно), Серія НОМЕР_2 від 22.07.2025 року, виданого Зміївським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис про народження № 62 від 22.05.2015 (а. с. 8).
Згідно Витягу з реєстру Зміївської територіальної громади № 2025/011434652 від 13.08.2025 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7).
Разом з нею зареєстрований неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом з реєстру Зміївської територіальної громади № 2025/011435857 від 13.08.2025 року (а. с. 9).
Отже встановлено, що спільна дитина сторін ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. 
Відповідачем ОСОБА_7 вказаний факт не оспорювався.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18.10.2017 року по справі № 621/1992/17 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11.09.2017 року і до досягнення ним повноліття (а. с. 11 - 11 зворот).
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29.07.2020 року по справі № 621/1027/20 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Зміїв Харківської області, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , пеню за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 62166 (шістдесят дві тисячі сто шістдесят шість) грн 60 коп. (а. с. 12 - 14).

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши представника позивача, відповідача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:
Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Згідно з частиною 3 статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплено обов`язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 цієї ж Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч. 1 статті 180, ч. 1 статті 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Таким чином, одержувач аліментів має перевагу в обранні способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені раніше рішенням суду.
Відповідно до положень статті 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує:
- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
- інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 року у справі № 152/100/18 вказав, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейним кодексом України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, та не пов`язує їх зі способом присудження. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Як встановлено під час судового розгляду, з відповідача на користь позивачки на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень
Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 3512,00 гривень, виходячи з чого мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку – становить 1756,00 гривень.
Отже, на час розгляду справи встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на неповнолітню дитину віком від 6 до 18 років є більшим, ніж отримує позивачка за рішенням суду. 
При цьому, суд зважує на те, що дитина проживає на території активних бойових дій, навчається у школі дистанційно в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року та в подальшому неодноразово продовженого до теперішнього часу, має бути забезпечена відповідними пристроями для навчання, Інтернет-зв`язком, одягом, харчуванням, лікуванням, житлом, витратами на розвиток особистих здібностей, а тому аліменти в розмірі 1500,00 гривень є очевидно недостатнім розміром утримання. 

У даному спорі між сторонами суд керується справедливою рівновагою між інтересами дітей та інтересами обох батьків, яка має бути спрямована на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності, тобто отримання дитиною належного матеріального утримання від обох батьків.
Доказів на підтвердження неможливості відповідачем виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у інший спосіб – стягнення в частці від доходу - матеріали справи не містять, відповідач перебуває в лавах Збройних Сил України та отримує постійний дохід.
За таких обставин, беручи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути суму судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76-84, 89, 141, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/1992/17 від 18.10.2017 року, з твердої грошової суми в розмірі 2500,00 (дві тисяча п`ятсот) гривень, на стягнення аліментів в розмірі 1/4 (однієї чверті) від заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі виконавчого листа Зміївського районного суду Харківської області, виданого у справі № 621/1992/17 (Провадження № 2/621/1243/17)
Виконавчий лист № 621/1992/17 (Провадження № 2/621/1243/17), виданий Зміївським районним судом Харківської області - повернути до Зміївського районного суду Харківської області
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, які перерахувати на р/р UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Учасники справи мають право оскаржити рішення в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В. Філіп`єва