Справа №: 343/1008/26 
Провадження №: 2/343/834/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
судді Монташевич С. М.,
з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 343/1008/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,
за участю: представника позивача - адвоката Ільницького Я.І.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін:
07 травня 2026 року адвокат Ільницький Я.І. від імені позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь його довірителя аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частити від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в межах платежу, встановленого законом, допустити до негайного виконання. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.
Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася дочка ОСОБА_4 . Між останньою та відповідачем укладено шлюб, в якому народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 грудня 2011 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 суд розірвав, сина ОСОБА_3 залишив на проживанні з матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Як до її смерті, так і після, син ОСОБА_3 проживав з його довірителем. Коли дочка ще була жива, вона їздила на заробітки, матеріально забезпечувала сина всім необхідним, однак після її смерті тягар по вихованню та утриманню дитини ліг на плечі позивача та його дружини (діда та баби). Відповідач перебував на військовій службі, з якої після смерті матері ОСОБА_6 звільнився як батько одинак. Проте він ніколи не брав належності участі у вихованні дитини, не виконував свого обов`язку по її утриманню, матеріально забезпечувати сина не хоче, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений звернутися до суду. 
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Ільницький Я.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також зазначив, що відповідачу відомо про розгляд даного спору у суді, оскільки після отримання позовної заяви він телефонував до його довірителя та вказував, що не має коштів на утримання сина. Однак, зважаючи на вік позивача та вік хлопчика, який потребує значних витрат на утримання, дідо з бабою самостійно не можуть його забезпечити всім необхідним та вважають, що батько зобов`язаний брати участь в утриманні свого сина.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання, з копією позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 25), яке повернулося з відміткою про його отримання, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 28). Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань суду не подавав.
Спір між сторонами не вирішений.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
згідно з ухвалою від 12.05.2026, суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідач відзиву, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подав.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з протокольною ухвалою суду від 08.06.2026, суд постановив провести заочний розгляд справи.
08 червня 2026 року суд заслухав вступне слово сторони позивача, дослідив письмові докази та після судових дебатів перейшов до стадії ухвалення рішення, проголошення якого визначив на 12.06.2026 о 15:30.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:
згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.10.1988, батьками ОСОБА_4 записані ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с. 10).
ОСОБА_4 24.11.2009 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_8 , на що вказує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.11.2009 (а.с. 11). 
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 03.09.2010, у батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).
Тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є відповідно дідусем та бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по маминій лінії.
Як слідує з рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.12.2011, суд розірвав шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив на проживанні з матір`ю ОСОБА_5 (а.с. 13).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, на що вказує виписка зі свідоцтва про смерть з офіційним перекладом (а.с. 14, 15).
Згідно з актом обстеження від 04.05.2026, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає від народження в АДРЕСА_1 . На даний час він навчається у Долинському ліцеї № 5 та проживає в с. Яворів разом із дідусем і бабусею, перебуває на їх утриманні. Мати ОСОБА_5 померта, батько ОСОБА_2 з 2011 року не проживав з сином, не брав участі в його вихованні (а.с. 16).
Довідка № 61 від 04.05.2026, яка видана дирекцією Долинського ліцею № 5 вказує на те, що ОСОБА_2 , батько учня ОСОБА_3 , не бере участі у вихованні свого сина, адже за час навчання у закладі він був присутній лише двічі: 1 вересня при вступі учня до 10 класу та при оформленні документів для навчання у міжшкільному навчально-виробничому комбінаті. Більше жодного разу не цікавився успіхами сина у навчанні, не спілкувався з вчителями, не відвідував батьківські збори (а.с. 18).
Також до матеріалів справи долучено довідку № 39/4.2/5-26 від 06.05.2026 за попереднім місцем навчання ОСОБА_3 , згідно з якою його батько за час навчання у Яворівській гімназії з 2016 до 2025 років не брав належної участі у вихованні сина, адже за весь час його навчання в закладі він не був присутній жодного разу, не цікавився успіхами сина, не спілкувався з учителями, не відвідував батьківські збори. Вихованням сина піклувалась мама ОСОБА_5 , а після її смерті - дідусь та бабуся (а.с. 17).
Між сторонами виник спір щодо стягнення аліментів з батька на неповнолітню дитину, яка проживає разом з дідом та бабусею.
Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
враховуючи позицію сторони позивача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд уважає доведеними твердження позивача про те, що внук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним. Мама останнього померла, а батько з 2011 року (з моменту розірвання шлюбу) проживає окремо, участь в утриманні сина не бере, тому дідусь просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини. Будь-яких заперечень, у тому числі щодо проживання та перебавання на утриманні неповнолітнього сина з батьками покійної дружини, відповідач не висловлював, доказів протилежного не надав.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, відсутність інших документально підтверджених утриманців у відповідача, тому вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Розподіл судових витрат:
беручи до уваги, що, згідно із положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір у розмірі 1331,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 141 ЦПК України, та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити.
Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 07 травня 2026 року та проводити до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя С.М.Монташевич