ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 299/5324/25 пров. № А/857/26496/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,
за участі секретаря судового засідання Хоменчук В.Б.,
представник позивача: Бичков О.О.
представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2026 року у справі № 299/5324/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті Павлія Назара Івановича, Державної служби України з безпеки на транспорті про оскарження постанови,
суддя в 1-й інстанції – Левко Т.Ю.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Виноградів,
дата складання повного тексту рішення – 27 квітня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті Павлія Назара Івановича та Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної Відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті та рішення Державної служби України з питань безпеки на транспорті про відмову у її скасуванні.
Позовні вимоги мотивовано тим, що посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті постановою про накладення адміністративного стягнення №ПС006111 від 12.08.2025 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), про що він дізнався 30.09.2025, коли листом відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті №3838/27/23-25 від 30.09.2025 отримав зазначену постанову №ПС006111 від 12.08.2025 та частину матеріалів перевірки до неї. Скориставшись своїм правом на передбачений законом досудовий порядок оскарження вказаної постанови №ПС 006111 від 12.08.2025, позивач подав 08.10.2025 до Державної служби України з безпеки на транспорті скаргу, на неправомірні дії відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті з обґрунтуванням її незаконності та проханням про скасування постанови. 23.10.2025 ОСОБА_1 отримав лист Державної служби України з безпеки на транспорті №8910/3.3/15-25 від 14.10.2025 про відмову у скасуванні постанови відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області №ПС006111 від 12.08.2025, з чим позивач категорично не погоджується посилаючись на те, що постановою відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті №ПС006111 від 12.08.2025 на ОСОБА_1 за результатом розгляду акту проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР017672 від 08.07.2025 (складеного старшим державним інспектором Туряниця В.В.) та доповідної записки старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Туряниці В.В. за №27585/27/18-25 від 09.07.2025, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 51 000 грн. Відповідно до наданих відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті матеріалів перевірки, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за наступне: 08.07.2025 в 11:10 год. в с. Королево Берегівського району по вул. Червоноармійська біля АЗС GROUP OIL (дорога місцевого значення О-070301) під час проведення документально-вагового контролю автомобіля VOLVO/SCHMITZ з номерним знаком НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ОСОБА_2 виявлено у товарно-транспортній накладній (ТТН) №418 від 08.07.2025, згідно якої вантажовідправником був ФОП ОСОБА_1 , що перевозився вантаж щебінь фракції 20-40, а фактична маса транспортного засобу складає 41 484 т, при допустимих 24 т (обмеження ваги при перевезенні дорогою місцевого значення), що складає 72,85% при перевезенні подільного вантажу.
Позивач ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, покликаючись на те, що його притягнуто до відповідальності саме як вантажовідправника, що не є тотожним поняттю «уповноважена посадова особа» у контексті даного правопорушення. Правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, має своїм об`єктом порушення порядку внесення відомостей до ТТН. Проте, фактичні дії з внесення відомостей та контролю вантажу, здійснювалися конкретним працівником ФОП ОСОБА_3 – бухгалтером ОСОБА_4 , що підтверджується посадовою інструкцією бухгалтера, затвердженої наказом ФОП ОСОБА_1 №03/280423 від 23.04.2023, та довідкою ФОП ОСОБА_1 про трудові відносини №01/071025/05 від 07.10.2025. Таким чином, саме бухгалтер ОСОБА_4 наділена повноваженнями та зобов`язаннями згідно трудового договору №2932513339/1 від 28.04.2023 та посадової інструкції в період часу з 01.05.2023 по 30.08.2025: вносити дані до ТТН, здійснювати контроль за своєчасним і правильним оформленням первинних документів ФОП ОСОБА_1 . Згідно копії ТТН №418 від 08.07.2025 підпис ФОП ОСОБА_1 - відсутній, а лише міститься надпис: «б/п», що не відповідає його підпису. Враховуючи, що ТТН №418 від 08.07.2025 позивач не виготовляв та не підписував, в матеріалах перевірки відсутні будь-які дані того, що він погоджував умови перевезення, здійснював його оформлення або ніс відповідальність за дані, внесені до ТТН №418 від 08.07.2025.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2026 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Державної служби України з безпеки на транспорті №8910/3.3/15-25 від 14.10.2025.
Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті №ПС006111 від 12.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 39816845, юридична адреса: вул.Антоновича, буд. 51, м.Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Державна служба України з безпеки на транспорті оскаржує його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.
Вказує про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 може бути визначений як відповідальна особа самого себе в момент здійснення підприємницької діяльності. Наявність інших посадових осіб у складі діяльності ФОП ОСОБА_1 не може прийматися судом як належний доказ, оскільки в межах даної справи в товарно-транспортній накладній в графі «Здав. Відповідальна особа вантажовідправника» міститься підпис особи біля прізвища ОСОБА_1 .
Зазначає, що те, що бухгалтер ОСОБА_4 наділена повноваженнями та зобов`язана згідно трудового договору №2932513339/1 від 30.08.2025 вносити відомості до ТТН, здійснювати контроль за своєчасним і правильним оформленням первинних документів ФОП ОСОБА_1 не спростовує його відповідальності як керівника. Але суд не врахував та не дослідив ту обставину, чи складалася товарно-транспортна накладна №418 від 08.07.2025 саме бухгалтером ОСОБА_4 . Тому вважає, що суд не дослідив обставин складання товарно-транспортної накладної, а тому, зробив висновок, який не відповідає обставинам справи.
Апелянт вважає, що суд прийняв рішення без належного обґрунтування причин відсутності складу адміністративного правопорушення, та без врахування норми статті 258 КУпАП щодо порядку винесення постанов за правопорушення передбачені статтею 132-2 КУпАП, що є порушенням норми матеріального права. Таке рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що матеріали справи свідчать про те, що відповідальність фактично була покладена на позивача не за внесення недостовірних відомостей до ТТН, а за те, що транспортний засіб, яким керував перевізник, рухався дорогою місцевого значення з ваговим обмеженням до 24 тонн. Такий підхід є неправильним, оскільки відповідальність за дотримання маршруту руху, вимог дорожніх знаків та фактичного руху транспортного засобу покладається на перевізника та водія, а не на вантажовідправника.
Зазнчає, що матеріали справи підтверджують, що зазначена у ТТН маса вантажу узгоджується з арифметичними розрахунками та не перевищує вантажопідйомність транспортного засобу.
Просить апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі № 299/5324/25 залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується із матеріалів справи, що постановою відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті №ПС006111 від 12.08.2025, за результатами розгляду акту проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР017672 від 08.07.2025, складеного старшим державним інспектором Туряниця В.В. та доповідної записки старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Туряниці В.В. за №27585/27/18-25 від 09.07.2025, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 51 000 грн. Працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області 08.07.2025 було проведено габаритно-ваговий (документальний) контроль транспортного засобу VOLVO/SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ОСОБА_2 (акт ОАР 017672 від 08.07.2025), який мав перевищення маси на 72,85% при нормативно встановленій фактичній масі транспортного засобу для перевезення подільного вантажу автомобільними дорогами місцевого значення, що, відповідно до п. 22.5 ПДР України, становить 24 т. Відомості щодо загальної маси транспортного засобу разом із вантажем зазначені у товарно-транспортній накладній №418 від 08.07.2025.
Так, 08.07.2025 в 11:10 год. в с. Королево Берегівського району по вул. Червоноармійська біля АЗС GROUP OIL (дорога місцевого значення О-070301) під час проведення документально-вагового контролю автомобіля VOLVO/SCHMITZ з номерним знаком НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ОСОБА_2 виявлено у товарно-транспортній накладній (ТТН) №418 від 08.07.2025, згідно якої вантажовідправником був ФОП ОСОБА_1 , що перевозився вантаж щебінь фракції 20-40, а фактична маса транспортного засобу складає 41 484 т, при допустимих 24 т (обмеження ваги при перевезенні дорогою місцевого значення), що складає 72,85% при перевезенні подільного вантажу.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець від 21.05.2018. Номер запису: 24800000000208801. Станом на 20.10.2025 року господарська діяльність припинена 20.10.2025. Номер запису: 2004800060004208801. Підстава: власне рішення.
Таким чином, станом на день винесення оскаржуваних постанов, позивач здійснював підприємницьку діяльність.
Скориставшись своїм правом на передбачений законом досудовий порядок оскарження вказаної постанови №ПС 006111 від 12.08.2025, позивач подав 08.10.2025 до Державної служби України з безпеки на транспорті скаргу, на неправомірні дії відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті з обґрунтуванням її незаконності та проханням про скасування постанови.
23.10.2025 ОСОБА_1 отримав рішення Державної служби України з безпеки на транспорті №8910/3.3/15-25 від 14.10.2025 про відмову у скасуванні постанови відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області №ПС006111 від 12.08.2025.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посадова особа не пересвідчилась чи відповідає дійсності заявлена в ТТН №418 від 08.07.2025 маса вантажу та загальна маса транспортного засобу разом із вантажем, та не здійснив вимірювання (зважування) - процесу визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритновагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу. Підтверджуючим документом вчинення факту перевищення допустимої ваги при перевезенні транспортними засобами дорогами України, повинна бути Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю (форма довідки визначена Порядком №1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992), яка в даному випадку не складалась, а габаритно-ваговий контроль не здійснювався. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та не правомірною та підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні передбачена ч.1 ст. 132-2 КУпАП.
Частиною 3 указаної статті визначена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно.
Частиною 4 указаної статті визначена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (ПДР) передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».
Вимоги цього пункту не поширюються на транспортні засоби спеціального призначення, які виконують функції зимового утримання автомобільних доріг, та Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час слідування (повернення) до (з) місця виконання заходів із захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, гасіння пожеж.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах визначається Порядком здійснення габаритновагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).
Відповідно до п. 3 указаного Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;
Великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри (ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 №1306.

Згідно ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Відповідно до ч.1 ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Статтею 14 КУпАП визначено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Згідно ст. 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).
Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:
1) на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).
Отже статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на спеціального суб`єкта - уповноважену посадову особу вантажовідправника.
Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення зв`язані недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до службових обов`язків.
Як свідчать фактичні обставини справи, 08.07.2025 в 11:10 год. в с. Королево Берегівського району по вул. Червоноармійська біля АЗС GROUP OIL (дорога місцевого значення О-070301) під час проведення документально-вагового контролю автомобіля VOLVO/SCHMITZ з номерним знаком НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ОСОБА_2 виявлено у товарно-транспортній накладній (ТТН) №418 від 08.07.2025, згідно якої вантажовідправником був ФОП ОСОБА_1 , що перевозився вантаж щебінь фракції 20-40, а фактична маса транспортного засобу складає 41 484 т, при допустимих 24 т (обмеження ваги при перевезенні дорогою місцевого значення), що складає 72,85% при перевезенні подільного вантажу.
Дані щодо відповідальної особи вантажовідправника взято з бази даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та таким є ОСОБА_1 .
Враховуючи зазначене є доведеним факт вчинення позивачем, порушення пункту 22.5 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, а отже оскаржені постанови відповідачем прийняті правомірно.
Стосовно доводів позивача, з якими погодився і суд першої інстанції, що позивач не є суб`єктом правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, оскільки саме бухгалтер наділена повноваженнями та зобов`язана згідно посадової інструкції вносити дані до ТТН, здійснювати контроль за своєчасним і правильним оформленням первинних документів ФОП, то суд апеляційної інстанції визнає їх помилковими.
Так товарно-транспортна накладна підписана позивачем. Особа яка їх оформила не встановлена.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено вимоги норм процесуального права, а саме не надано належної оцінки обставинам справи, внаслідок чого прийняте рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що оскарження рішення Державної служби України з безпеки на транспорті №8910/3.3/15-25 від 14.10.2025, не є ефективним способом захисту, позаяк таке прийнято в порядку адміністративного оскарження і не створило нових порушень прав позивача, а належним є оскарження первинного рішення суб`єкта владних повноважень, підстав для скасування якого судом не встановлено.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У розрізі викладеного, оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд приходить до переконання, що такі є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – задовольнити.
Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2026 року у справі № 299/5324/25 – скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті Павлія Назара Івановича, Державної служби України з безпеки на транспорті про оскарження постанови – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 09.06.26