Справа №676/4285/26
Номер провадження 2-а/676/89/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2026 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом посилаючись на те, що постановою інспектора 3 роти 1 взводу 1 батальйону старшим лейтенантом поліції Кльоц С.Г., серія ЕНА №7223217 від 19.05.2026 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП, а саме за те, що 19.05.2026 року о 16 годині 40 хв. в м. Хмельницький, дорога Н 03Чернівці – Житомир 191 км., керуючи транспортним засобом VolkswagenTouareg номерний знак НОМЕР_1 на думку інспектора перевищив швидкість в населеному пункті, а саме рухався зі швидкістю 75 км./год. Він звернувся до поліцейського з проханням надати докази вчиненого ним правопорушення. Поліцейський намагався показати йому частину відеофайлу, зафіксованого на приладі ТruCAМ, яке тривало кілька секунд, коли він попросив надати документи на прилад, то поліцейський надав сертифікат, який не мав жодної печатки, щоб дало змогу впевнитися, що прилад пройшов повірку. Окрім того, даний прилад ТruCAМ поліцейський тримав у руці, тобто не був зафіксований на стаціонарному нерухомому об`єкті, що суперечить ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Після годинної дискусії, поліцейський не зміг надати жодних доказів вчиненого ним правопорушення і повідомив, що відносно позивача буде складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП. Оскільки доказів порушення поліцейський не надав, а розгляд справи провів у відсутності позивача, вважає, складену постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.
Просить суд скасувати постанову інспектора 3 роти 1 взводу 1 батальйону старшого лейтенанта поліції Кльоц С.Г., серія ЕНА №7223217 від 19.05.2026 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ст.126 ч.1 КУпАП.
Ухвалою суду від 29 травня 2026 року адміністративну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи. 
15.06.2026 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого під час несення служби на автодорозі Н-03 «Житомир - Чернівці» 191 км., 19.05.2026 року працівниками патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCAM» LTI 20/20 було виявлено порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 , який рухався на транспортному засобі Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 75 км./год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 обмеження максимальної швидкості 50 км./год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості руху на 25 км./год та порушив п.12.9б ПДР України. Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості. Відповідно до Інструкції виробника LaserTechnologelnc, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу як в мобільному (з рук) так і в статичному (з триноги) положенні. Тобто в першому випадку поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, після чого прилад автоматично виконує обробку даних щодо фіксації швидкості руху. Такий спосіб використання дає можливість виявити правопорушення не в автоматичному режимі. Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач TruCam може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі, без участі оператора.Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15,5 м до 1200 м. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника з встановленої оператором дистанції, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Можливість використання приладу TruCam у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, а також самою конструкцією приладу (наявність рукоятки для тримання та плечового упору).
Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки N?22-01/34245 чинного до 17.07.2026 року, за результатами повірки встановлено, що даний засіб вимірювальної техніки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LT1 20/20TC000570 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, при цьому діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах + 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год; 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год. Також до вказаного приладу наявний Сертифікат затвердження типу N?UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012, який немає терміну та видається один раз на весь період користування приладом. Крім того, згідно відповіді ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 N?22-38/49, лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (Т3), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. 
На доданому до відзиву фото - «1779205743_w8000_0519_154903» та відеозаписі - «1779205743_w8000_0519_154903», здійснені приладом TruCam серійний номер ТСО00570, на яких зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 75 км/год., а також вказано географічні координати місця розташування приладу TruCam в момент фіксації, тобто міститься інформація про обставини події, які підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Відповідно до інформації з приладу TruCam, працівник поліції, який здійснював контроль за дотриманням швидкісного режиму знаходився за географічними координатами широта: 49°22'16.74", довгота: N 26°57'36.84"Е
Розташування дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимально дозволеної швидкості» (50 км./год.) знаходиться за координатами широта: 49°22 09.7>N, довгота:26°57 40.0»Е або в десятковій системі (49.36935°N, 26.96111°Е), що підтверджується відео з нагрудного відеореєстратора N?470964.
Після зупинки транспортного засобу позивача, інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки, також водію було продемонстровано відеозапис вчиненого порушення. Разом з тим, на вимогу працівника поліції пред?явити для перевірки документи передбачені п.2.1 ПДР України, водій ОСОБА_1 категорично відмовився, що підтверджується файл «сlip-1», година зйомки 16:06:34; файл «clip-2» 16:18:25, 16:18:50, 16:30:11. Також, інспектором було повідомлено що відбудеться розгляд справи за порушення водієм правил дорожнього руху, та роз?яснено вимоги статті 268 КУПАП та статті 63 Конституції України. Вказані обставини зафіксовані на відеозаписі з нагрудного відео реєстратора (Додаток 1, файл «clip-1», година зйомки 16:05:57-16:06:14). Таким чином, посилання позивача про розгляд справи за його відсутності, спростовується відеозаписами, на яких чітко зафіксовано, що розгляд справи відбувся біля автомобіля позивача, а після закінчення інспектор направився до свого автомобіля для того, щоб роздрукувати постанову, що не є стадією розгляду справи. З наведеного можна дійти висновку, що позивач будь-яким чином намагається уникнути відповідальності, зазначаючи різні заперечення без будь-яких доказів, що суперечить принципам адміністративного судочинства.
Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав зазначених у позовній заяві, а також пояснив, що дійсно він був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що він рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 75 км./год. та продемонстровано йому лише частину відеозапису із лазерного вимірювача швидкості TruCam. Після цього він попросив працівника поліції надати йому сертифікат відповідності даного приладу, однак на даному сертифікаті не було жодної печатки. Після годинної розмови із поліцейським, він все ж таки вирішив скласти на нього постанову та притягнути до адміністративної відповідальності. При цьому зазначив, що він дійсно відмовився надавати документи, оскільки не було надано доказів вчиненого ним правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. 
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилася, 15.06.2026 року подав до суду відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, доходить висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.
В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що 19.05.2026 року інспектором 3 роти 1 взводу 1 батальйону старшим лейтенантом поліції Кльоц С.Г., складено постанову серія ЕНА №7223217 від 19.05.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова мотивована тим, що позивач 19.05.2026 року о 15 годині 49 хв., дорога Н 03 Чернівці – Житомир 191км+156м керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 Обмеження швидкості руху 50 км/год, рухався із швидкістю 75 км/год, на законну вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4 «а», п.12.9 ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 ПДР України, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху, в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно пункту 12.9 ПДР України водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу; перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил
Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.
Із наданого відповідачем фотофіксації із пристрою TruCAMLTI20/20, вбачається наявність відмітки у вигляді червоного хрестика «+», яка позначає чітку фіксацію транспортного засобу Volkswagen Touareg реєстрацій номер НОМЕР_1 із зазначенням широти і довготи місця, де проводилося вимірювання. Також на фотознімку, зробленого за допомогою приладу «TruCAM» LTI 20/20 з серійним номером ТС000570 визначено місце фіксації швидкості руху, а саме: автодорога Н03 191 км., ліміт швидкості 50 км/год, поміряна швидкість: 75 км/год., дату і час фіксації 19.05.2026 р. година: 15:49:03.
Крім цього, надані стороною відповідача відеофайли фіксації порушення транспортного засобу, яким керував позивач містить вказівку на координати (геолокацію), а саме позначення широти та довготи місця події 49°22'16.74", N 26°57'36.84"Е. Розташування дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимально дозволеної швидкості» (50 км./год.) знаходиться за координатами широта: 49°22 09.7>N, довгота:26°57 40.0»Е, або в десятковій системі (49.36935°N, 26.96111°Е), що підтверджується відео з нагрудного відеореєстратора N?470964.
Таким чином, надані стороною відповідача відеозаписи та фотознімок обставин правопорушення дають можливість ідентифікувати державний номерний знак автомобіля Volkswagen Touareg реєстрацій номер НОМЕР_1 та швидкість руху у момент вимірювання, яка становила 75 км/год, що на 25 км/год перевищувало допустиму швидкість руху в населеному пункті, в якому він рухався, що є порушенням вимог п.12.9 ПДР України, є належними та допустимими доказами наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Щодо посилання позивача на неправомірність використання відповідачем приладу TruCam та ненадання ним доказів того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, суд зазначає наступне.
Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15м до 1200м.
З відстані у 350-450м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.
Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.
Правильність реалізації у приладі LTI 20/20 TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.
Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam № ТС000570 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для LTI 20/20 TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 №437 і становить 1 рік.
Проведення повірки передбачено «Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів» затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 №193.
Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/34245 від 17.07.2025 року чинного до 17.07.2026 року вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.
Судом встановлено, що вимірювач LTI 20/20 TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач LTI 20/20 TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювання швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному та автоматичному режимах: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.
Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, прилад LTI 20/20 TruCam пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.
Також, можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання. Можливість використання приладу TruCam LTІ 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).
Отже, за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam здійснює вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Таким чином, твердження позивача про те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam не може використовуватися в ручному режимі, є помилковими, оскільки спростовуються вищенаведеними судом доводами.
Натомість, позивачем не доведено того, що тримання поліцейським в руках лазерного вимірювача LTI 20/20 TruCam призвело до неправильного встановлення швидкості руху транспортного засобу.
Щодо складання інспектором постанови за ч.1 ст.126 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 за №3353-ХІІ учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Відповідно до п. 6 ст. 62 ЗУ «Про національну поліцію» втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ч.1-3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або ж мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови від 19.05.2026 року серії ЕНА №7223217, 19.05.2026 року о 15 годині 49 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VolkswagenTouareg номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н 03 Чернівці – Житомир 191км+156м, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 Обмеження швидкості руху 50 км/год, рухався із швидкістю 75 км/год, на законну вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4 «а» ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 126, ч.1 ст.122 КУпАП.
У пункті 7 постанови від 19.05.2026 року серії ЕНА №7223217 зазначено, що до постанови додаються відео із бодікамери 475866, що є реєстраційними номерами портативних відеореєстраторів поліцейських та відео з із пристрою TruCAM LTI20/20.
Із відеозапису файл «сlip-1» година зйомки 16:06:34; файл «clip-2» 16:18:25, 16:18:50, 16:30:11, який долучено представником відповідача до відзиву на позовну заяву слідує, що на вимогу працівника поліції пред`явити для перевірки документи: посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування транспортного засобу, тобто передбачені п.2.1 ПДР України, водій ОСОБА_1 відмовився: «Я відмовляюсь, оскільки недостатньо доказів вчиненого мною правопорушення».
Також з долученого Департаментом патрульної поліції до справи відеозапису із нагрудної камери відео реєстратора файл «clip-1» 16:05:57-16:06:14 вбачається, що інспектор поліції Кльоц С.Г. проводив розгляд справи, представився та ознайомив позивача з його правами, передбаченими ст.268 КУпАП, повідомив останнього, що на нього буде накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП. Також інспектором вносилися дані позивача в службовий планшет та друкувалася постанова, що не є порушенням ні порядку розгляду справи ні порушенням прав позивача. 
За таких обставин, дослідивши долучені представником відповідача відеофайли та фотознімок, зроблений поліцейським за допомогою приладу «TruCAM» LTI 20/20, суд вважає, що ці відеоматеріали є належними і допустимими доказами, які повністю підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Таким чином, позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.7, 9, 121, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2 -14, 72-77, 6, 241-246, 286, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволення позову  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.
Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 ;
відповідач Департамент патрульної поліції в Хмельницькій області, адреса м. Хмельницький, вул. Коцюбинського 35/2. 

Суддя І.О. Пилипенко