Харківський окружний адміністративний суд  61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
09 червня 2026 р. справа № 520/8463/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) про стягнення безпідставно набутих коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, Військової частини НОМЕР_1 , майнову шкоду на загальну суму 5 511 грн 90 коп (п`ять тисяч п`ятсот одинадцять грн 90 коп).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в ході проведення службового розслідування щодо факту самовільного залишення пункту тимчасової дислокації підрозділу в умовах воєнного стану капітаном ОСОБА_1 , встановлено факт безпідставного нарахування грошового забезпечення за період фактичного невиконання військовослужбовцем обов`язків військової служби на загальну суму 5 511 грн 90 коп (п`ять тис. п`ятсот одинадцять грн. 90 коп.), адже нарахування та виплата грошового забезпечення в Державній прикордонній службі України здійснюється в поточному місяці за поточний місяць. За доводами позивача, відповідна сума має бути стягнута з відповідача. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
Ухвалу від 10.04.2026 надіслано за місцем проживання позивача, однак до суду 04.05.2026 повернувся конверт із відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній".
Крім цього, ухвала про відкриття провадження по справі оприлюднена в єдиному державному реєстрі судових рішень. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 у справі №340/4259/20, від 24.11.2021 у справі №280/228/20 тощо, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином.
Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом установлено, що наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 30.10.2025 №1346-ОС капітана ОСОБА_1 (відповідач), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який прибув для подальшого проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення з 30.10.2025.
Наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 07.11.2025 №1374-ОС, капітана ОСОБА_1 (відповідач) призначено на посаду заступника начальника другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ).
Відповідно до рапорту коменданта другої прикордонної комендатури швидкого реагування від 28.12.2025 №22.2/113358/25-Вн вбачається, що о 18 год. 00 хв. 27.12.2025 надійшла доповідь від заступника начальника другого відділу прикордонної служби з морально-психологічного забезпечення другої прикордонної комендатури швидкого реагування про факт відсутності в підрозділі другого відділу прикордонної служби другої прикордонної комендатури швидкого реагування під час перевірки особового складу в АДРЕСА_5 капітана ОСОБА_1 .
Наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 29.12.2025 №1625-ОС, наказано вважати капітана ОСОБА_1 (відповідач) призначено на посаду заступника начальника другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ) таким, що самовільно залишив військову частину (місця проходження військової служби) з 27 грудня 2025 року. Також, наказано не зараховувати період військової служби до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії з 27.12.2025 до дня повернення до виконання обов`язку.
Виплату грошового, продовольчого, речового, інших видів забезпечення та поширення пільг і соціальних гарантій, встановлених законодавством для військовослужбовців, не здійснюється з 27.12.2025 до дня повернення до виконання військового обов`язку.
Наказом НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про призначення службового розслідування» від 31.12.2025 №6380-АГ, з метою з`ясування причин та обставин, викладених у рапорті коменданта другої прикордонної комендатури швидкого реагування полковника від 28.12.2025 №22.2/113358/25-Вн щодо факту самовільного залишення підрозділу ( АДРЕСА_5 ) капітаном ОСОБА_1 , призначено службове розслідування.
За результатом проведеного службового розслідування підтверджено факт самовільного залишення пункту тимчасової дислокації підрозділу в умовах воєнного стану заступником начальника другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_4 ) капітаном ОСОБА_1 .
У діях зазначеного військовослужбовця встановлено наявність ознак Кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Разом із тим, у ході проведення службового розслідування, щодо факту самовільного залишення пункту тимчасової дислокації підрозділу в умовах воєнного стану, капітаном ОСОБА_1 встановлено факт безпідставного нарахування грошового забезпечення за період фактичного невиконання військовослужбовцем обов`язків військової служби на загальну суму 5 511 грн 90 коп (п`ять тис. п`ятсот одинадцять грн. 90 коп), адже нарахування та виплата грошового забезпечення в Державній прикордонній службі України здійснюється в поточному місяці за поточний місяць.
Згідно довідки-розрахунку від 03.01.2025 №4 нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період з 27.12.2026 – 31.12.2025 на виконання наказу №6380-АГ від 31.12.2025 «Про призначення службового розслідування» відповідачу за період фактичної відсутності з 27.12.2025 – 31.12.2025, нараховано та сплачено щомісячне грошове забезпечення на загальну суму 5 511 грн. 90 коп. (п`ять тис. п`ятсот одинадцять грн. 90 коп.).
Військовою частиною НОМЕР_1 направлено відповідачу на адресу: АДРЕСА_6 , лист від 01.03.2026 №10/3998-26-Вих про добровільне відшкодування завданої шкоди. Станом на час подачі позовної заяви військовослужбовцем не відшкодовано завдану шкоду державі, що становить 5 511 грн. 90 коп. (п`ять тис. п`ятсот одинадцять грн. 90 коп.).
Станом на квітень 2026 року військовослужбовцем не відшкодовано нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період з 27.12.2025 – 31.12.2025, на загальну суму 5 511 грн. 90 коп. (п`ять тис. п`ятсот одинадцять грн. 90 коп.).
По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 2019 року № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).
Згідно з ст.11 Статуту № 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Відповідно до ст.16 Статуту №548-XIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно з статей 26,27 Статуту № 548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-IX (далі - Закон №160-IX), визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.
Відповідно до ст. 1 цього Закону, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону №160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №160-IX стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.
Згідно довідки-розрахунку від 03.01.2025 №4 нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період з 27.12.2026 – 31.12.2025 на виконання наказу №6380-АГ від 31.12.2025 «Про призначення службового розслідування» відповідачу за період фактичної відсутності з 27.12.2025 – 31.12.2025 нараховано та сплачено щомісячне грошове забезпечення на загальну суму 5 511 грн. 90 коп. (п`ять тис. п`ятсот одинадцять грн. 90 коп.).
Матеріалами справи підтверджено та судом установлено, що згідно наказу "Про результати службового розслідування" від 13.01.2026 №99-ОД встановлено факт наявності суми збитків, завданих державі капітаном ОСОБА_1 у розмірі 7829,45 грн. (сім тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень сорок п`ять копійок), а саме: 5511,90 грн. – грошове забезпечення (перераховано на картковий рахунок); 1007,25 грн. – компенсація ПДФО; 83,94 грн. – військовий збір; 1226,36 грн. – нараховане та сплачене ЄСВ.
Суду не надано доказів оскарження відповідачем вищевказаних наказів, якими встановлено факт самовільного залишення позивачем військової частини та притягнуто останнього до матеріальної відповідальності.
Таким чином, факт завданої відповідачем майнової шкоди, заявленої позивачем, у розмірі 5 511,90 грн підтверджується матеріалами справи.
Так, у межах даної справи позивач просить стягнути з відповідача 
Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).
Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (ч. 2 ст.10 Закону №160-IX).
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Разом з тим, як встановлено під час розгляду адміністративної справи відповідачем у добровільному порядку не було відшкодовано вартість завданої майнової шкоди на суму 5511,90 грн.
Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що у справі достатньо доказів на підтвердження понесених позивачем збитків, завданих державі в особі Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та невиплати їх у добровільному порядку, а тому позовні вимоги позивача - стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в розмірі 5 511,90 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Тому судовий збір з відповідача не стягується.
Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Задовольнити позов Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) про стягнення безпідставно набутих коштів.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у сумі 5 511,90 (п`ять тисяч п`ятсот одинадцять ) гривень 90 копійок у якості відшкодування шкоди, заподіяної державі неналежним виконанням обов`язків військової служби.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення у повному обсязі виготовлено 09 червня 2026 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ