ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД  вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2026 р. Справа№ 910/11182/25 (910/10679/25)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Остапенка О.М.
суддів: Отрюха Б.В. 
Сотнікова С.В. 

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:
від АТ "Ощадбанк": Заєць Ж.Ю. згідно ордера
від АТ "Укрексімбанк": Олійник А.О. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року
у справі №910/11182/25(910/10679/25) (суддя Мандичев Д.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" 
до 1.Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 
2.Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 
про визнання зобов`язання припиненими
в межах справи №910/11182/25
за заявою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" 
за участю Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та
управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів 
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києві від 20.03.2026 року у справі №910/11182/25(910/10679/25) у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Три О" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року у справі №910/11182/25(910/10679/25) та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідачів.
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.
Ухвалою суду від 28.04.2026 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Три О" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року у справі №910/11182/25 (910/10679/25), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11182/25 (910/10679/25).
07.05.2026 супровідним листом Господарського суду міста Києва від 06.05.2026 №910/11182/25(910/10679/25)/2706/26 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою суду від 12.05.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Три О" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року у справі №910/11182/25(910/10679/25), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 28.05.2026 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
У поданих суду відзивах на апеляційну скаргу АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" просять залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
В судове засідання 28.05.2026 з`явились представники АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк".
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши до його початку через систему "Електронний суд" клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.
Розглянувши в судовому засіданні заявлене клопотання про відкладення розгляду справи з наведених у ньому мотивів, заслухавши думку представників учасників справи, судова колегія відмовила у його задоволенні у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу без оформлення окремого документа із занесенням її до протоколу судового засідання в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України.
При цьому, при прийнятті протокольної ухвали, судом було враховано, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку лише у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Крім того, у відповідності до ч. 11 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
В обґрунтування клопотання про відкладення розгляду справи представник скаржника вказав, що, окрім того, що він представляє інтереси ТОВ "Три О" у вказаній справі, останній є захисником обвинуваченої ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №72024000120000032 від 21.05.2024 року, матеріали якого разом з обвинувальним актом перебувають на розгляді Печерського районного суду міста Києва (провадження №757/33100/24-к).
Зокрема, представник скаржника зазначив, що через велике навантаження на суддівський корпус, судові засідання у Північному апеляційному господарському суді рідко відбуваються за встановленим графіком, затримка може становити до декількох годин. За таких обставин, з урахуванням тривалості самого судового засідання та часу на дорогу, існує суттєвий ризик того, що представник скаржника не зможе вчасно прибути на судове засідання у кримінальній справі №757/33100/24-к, яке відбудеться у Печерському районному суді міста Києва 28.05.2026 року о 13 год. 00 хв., та забезпечити захист обвинуваченої у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній і просить суд відкласти розгляд справи №910/11182/25 (910/10679/25) на іншу дату та час.
Однак, наведені у клопотанні причини для відкладення є неповажними.
Так, судом взято до уваги, що скаржником подано апеляційну скаргу, тобто викладено власну позицію щодо суті спору.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що судове засідання у даній справі було призначене на 28.05.2026 о 10:20. 
Водночас, як вбачається з протоколу судового засідання від 28.05.2026, розгляд справи фактично розпочався об 11:07.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що участь представника скаржника у судовому засіданні в межах даної справи не створювала об`єктивних перешкод для його своєчасного прибуття до Печерського районного суду міста Києва для участі у кримінальному провадженні, судове засідання в якому було призначене на 28.05.2026 о 13:00.
Відтак посилання представника скаржника на необхідність забезпечення захисту обвинуваченої у зазначеному кримінальному провадженні не свідчить про наявність підстав для відкладення розгляду даної справи.
Крім того, стверджуючи про неможливість бути присутнім в судовому засіданні, представник скаржника не був позбавлений права та можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду з використанням власних технічних засобів, заявивши суду відповідне клопотання, однак своїм процесуальним правом не скористався.
Так, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. Господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.
Колегія суддів зазначає, що заявником клопотання належним чином не доведено суду ані відсутності іншого повноважного представника, ані неможливості розгляду справи без участі ТОВ "Три О".
При розгляді даного клопотання про відкладення судом взято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.07.2020 року у справі №924/369/19 та від 01.10.2020 року у справі №361/8331/18, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Окрім наведеного, слід зазначити, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).
За викладених обставин, оскільки явка представників учасників провадження у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, враховуючи необґрунтованість клопотання, беручи до уваги, що матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у відсутність представника ТОВ "Три О".
Представники АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" в судовому засіданні проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
28.05.2026 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників відповідачів, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/11182/25 про банкрутство ТОВ "Три О". 
У серпні 2025 року ТОВ "Три О" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" про визнання припиненими зобов`язання за Консорціумним кредитним договором №129/31/1-1 від 09.06.2006.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
24.11.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про передачу справи №910/10679/25 за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/11182/25 про банкрутство ТОВ "Три О".
16.12.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача-1 надійшла заява про передачу справи №910/10679/25 за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/11182/25 про банкрутство ТОВ "Три О".
Ухвалою суду від 16.12.2025 року справу №910/10679/25 за позовом ТОВ "Три О" до АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання зобов`язання припиненими передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/11182/25 про банкрутство ТОВ "Три О".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2025 року прийнято вказану справу №910/10679/25 до розгляду в межах справи №910/11182/25. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року у справі №910/11182/25(910/10679/25) у задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції зазначив, що ураховуючи неповне задоволення вимог кредиторів за Консорціумним кредитним договором №129/31/1-1 від 09.06.2006, безпідставними та недоведеними є позовні вимоги про визнання зобов`язань за таким договором припиненими.
ТОВ "Три О" з даним рішенням не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції: дійшов помилкового висновку про чинність та можливість застосування умов Договору про внесення змін №23 до Іпотечного договору №166/31/6, оскільки такі умови є похідними від Плану фінансової реструктуризації та втратили свою юридичну силу з моменту його припинення 14.02.2025 року; порушив вимоги ст. 36 Закону України "Про іпотеку" та ст. 698 ЦК України; не врахував висновки Верховного Суду викладені у постанові від 22.02.2022 року у справі №761/36873/18; порушив положення ст.86 ГПК України та неналежним чином досліджено та оцінено правову природу Договору про внесення змін №23 до Іпотечного договору №166/31/6, як похідного від Плану фінансової реструктуризації; порушено ст. 50 ГПК України не залучено третіх осіб (поручителів за кредитним договором).
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування такого рішення з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09.06.2006 між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України", як кредитодавцями, та ТОВ "Три О", як позичальником, укладено Консорціумний кредитний договір №129/31/1-2 (далі з додатковими угодами №1-66 - Кредитний договір).
У забезпечення виконання зобов`язань за Консорціумним кредитним договором №129/31/1-2 від 09.06.2006 укладено Іпотечний договір №166/31/6, зі змінами, посвідчений 03.10.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №кдз-5029, відповідно до якого ТОВ "Три О" передано в іпотеку АТ "Ощадбанк", АТ "Укрексімбанк" торговельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом (літера "В") розташований за адресою: м. Київ, площа Спортивна, будинок 1 а, загальною площею 151 803, 3 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 185393880000 та земельну ділянку площею 1,379 га, розташовану за адресою: м. Київ, площа Спортивна, земельна ділянка 1А, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 14858580000, кадастровий номер земельної ділянки - 8000000000:76:058:0008. 
Також, між ТОВ "Три О", як іпотекодавцем, та АТ "Ощадбанк", АТ "Укрексімбанк", як іпотекодержателями, укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 31.03.2017 за реєстровим №1547 з відповідними змінами до нього, відповідно до умов якого в іпотеку передано земельну ділянку площею 0,1133 га, розташовану за адресою: м. Київ, площа Спортивна, земельна ділянка 1А, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 134930280000, кадастровий номер земельної ділянки - 8000000000:76:058:0013.
Відповідно до пп. 6.5.3.5 Іпотечного договору №1076/31/6-3 від 11.03.2017 (у редакції Договору про внесення змін №23 від 19.09.2020) після завершення позасудового врегулювання (зокрема і способами, які передбачені в цьому застережені про задоволення вимог Іпотекодержателів), за наслідком якого Зобов`язання не було виконано в повному обсязі, наступні вимоги Іпотекодержателів щодо виконання Зобов`язання Іпотекодавцем є дійсними.
Аналогічні положення містить п. 5.5.3.5 Іпотечного договору №166/31/6 від 03.10.2007.
26.08.2020 між Банками, як кредитодавцями, ТОВ "Три О", як боржником, та ТОВ "Компанія "Мобіл Вест", компанією Podemos LLP, компанією Budley Coast Limited, компанією Hetiber Finance Limited, компанією Lavish Ventures Limited, ОСОБА_1 як поручителями та/або майновими поручителями підписано План реструктуризації. 
На виконання Плану реструктуризації, 09.09.2020 між Банками та ТОВ "Три О" укладено Додаткову угоду №67, якою внесено зміни до Консорціумного кредитного договору та змінено валюту виконання частини зобов`язання, визначено зобов`язання ТОВ "Три О" перед Банками: 1.Погашення Основної суми боргу: 1.1. Перед АТ "Ощадбанк" як Банком-Координатором у розмірі: - 2 760 427 156,69 гривень; 226 525 141,96 доларів США; 1.2. Перед АТ "Укрексімбанк" як Банком-Учасником у розмірі: 816 593 604,34 гривень; - 51 818 341,89 доларів США; 1 118 007,84 євро з остаточним терміном повернення не пізніше 30.09.2039, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у Консорціумному кредитному договорі. 2. Погашення Процентної суми боргу: 2.1. перед АТ "Ощадбанк" як Банком-Координатором у розмірі:- 5 877 502 659,23 гривень; 2.2. перед АТ "Укрексімбанк" як Банком-Учасником у розмірі:- 1 536 851 332,25 гривень; із терміном сплати не пізніше 31.01.2044, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у Консорціумному кредитному договорі. 3. сплачувати проценти за користування кредитними коштами в строки (терміни), передбачені Консорціумним кредитним договором, в розмірі:- процентної ставки 3,65 % річних у гривні, доларах США та євро на умовах, передбачених Консорціумним кредитним договором,- процентної ставки 4,15 % річних у гривні, доларах США та євро на умовах та у випадках, передбачених Консорціумним кредитним договором (далі - Проценти); 4. сплачувати комісійні винагороди в строки та на умовах, зазначених у Консорціумному кредитному договорі; (Основна сума боргу, Процентна сума боргу, проценти за користування кредитними коштами та комісійні винагороди - далі разом - Грошове зобов`язання) 5. сплачувати штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов`язань за Консорціумним кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами Консорціумного кредитного договору; 6. відшкодовувати Банкам витрати та збитки в повному обсязі.
14.02.2025 АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" повідомили позивача про односторонню відмову від Плану реструктуризації від 26.08.2020, відкликання кредиту та необхідність дострокового виконання зобов`язань за Консорціумним кредитним договором.
29.05.2025 АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" направлено ТОВ "Три О" вимогу-повідомлення про усунення порушення грошового зобов`язання за Консорціумним кредитним договором та Іпотечним договором протягом 30 робочих днів з дати направлення вимоги, та про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання зобов`язань.
26.07.2025 приватним нотаріусом Гамаль І.М. проведені реєстраційні дії щодо звернення стягнення на предмети іпотеки в порядку ст. 37 Закону України "Про іпотеку", а саме: на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 80092483 від 26.07.2025 08:51:09 здійснено перереєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 185393880000 з ТОВ "Три О" на АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк"; на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 80092419 від 26.07.2025 08:13:28 здійснено перереєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 14858580000 з ТОВ "Три О" на АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк"; на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 80092451 від 26.07.2025 08:36:41 здійснено перереєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 134930280000 з ТОВ "Три О" на АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк".
За твердженням позивача, оскільки кредитор реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, то після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання, якщо інше не передбачено умовами відповідного правочину, є недійсними у зв`язку з припиненням зобов`язань за кредитним договором внаслідок його виконання. 
Отже, вважаючи, що після завершення позасудового врегулювання шляхом набуття іпотекодержателями права власності на предмет іпотеки 26.07.2025, будь-які наступні вимоги АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" до ТОВ "Три О" щодо виконання зобов`язань за Консорціумним кредитним договором є недійсними, оскільки не передбачені чинними умовами іпотечного договору, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Погоджуючись з висновками суду щодо безпідставності позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
У статті 572 ЦК України вказано, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Частина 1 статті 575 ЦК України визначає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (ст. 7 Закону України "Про іпотеку").
Як наголошував позивач, оскільки відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від Плану фінансової реструктуризації та задовольнили свої вимоги кредиторів за рахунок предмета іпотеки, то зобов`язання ТОВ "Три О" перед АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" за Консорціуми кредитним договором №129/31/1-1 від 09.06.2006 є припиненими.
Підстави припинення зобов`язань наведені в главі 50 ЦК України. Припинення зобов`язання передбачає подальшу відсутність у майбутньому за таким зобов`язанням прав та обов`язків сторін один перед одним.
Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.2 ст. 598 ЦК України).
Згідно з частиною 5 статті 24 Закону України "Про фінансову реструктуризацію" припинення плану реструктуризації можливе з підстав, установлених планом реструктуризації, в тому числі в разі непідписання договорів та/або змін до договорів, які необхідні для завершення реструктуризації заборгованості та/або господарської діяльності боржника, у строки, встановлені у плані реструктуризації. Наслідки припинення плану реструктуризації визначаються умовами плану реструктуризації.
Відповідно до ст. 4.03. Плану реструктуризації встановлено, що за взаємною згодою Сторони домовились, що Банки - Учасники мають право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору частково або в повному обсязі.
У підпункті а) пункту 3 ст. 4.03. Плану реструктуризації в разі розірвання договору внаслідок відмови Банків-Учасників від нього настають наслідки у вигляді настання строку погашення Кредиту та вся сума заборгованості вважатиметься такою, що підлягає сплаті в цей день.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про фінансову реструктуризацію" затвердження сторонами плану реструктуризації не є новацією та не призводить до припинення договорів щодо забезпечення виконання зобов`язань, у тому числі договорів іпотеки чи застави майна боржника та/або поручителя, якщо сторони не домовилися про інше. Договори про забезпечення виконання зобов`язань, у тому числі договори іпотеки чи застави майна боржника, залишаються чинними та не змінюють пріоритет обтяження, якщо інше не передбачено планом реструктуризації, за умови згоди забезпеченого кредитора, на користь якого створено забезпечення.
Якщо планом реструктуризації передбачена зміна обсягу, умов та пріоритету іпотеки, застави чи обтяження, забезпечений кредитор, що є заставодержателем (іпотекодержателем), та боржник (поручитель) протягом 10 робочих днів з моменту підписання плану реструктуризації повинні внести зміни до відповідних договорів іпотеки, застави чи обтяження майна боржника (поручителя) та в разі необхідності вжити заходів до реєстрації зміни відомостей про обтяження. Зміна пріоритету на предмет забезпечення здійснюється виключно за згодою заставодержателя (іпотекодержателя). Дані положення закріплені в частині 2 статті 26 Закону України "Про фінансову реструктуризацію".
Відповідно до статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до частини 6 статті 36 Закону України "Про іпотеку" після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Європейський суд з прав людини також вказує, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі "Бентем проти Нідерландів" від 23.10.1985 року, заява №8848/80, п. 32).
Місцевий господарський суд зазначив, що із наведених вище положень чинного законодавства та умов Плану реструктуризації від 26.08.2020 слідує, що відмова АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" в односторонньому порядку від Плану фінансової реструктуризації від 26.08.2020 не свідчить про автоматичне припинення дії Договору про внесення змін від 09.09.2020 №23 до Іпотечного договору №166/31/6.
Одночасно, суд першої інстанції вірно вказав, що матеріали справи не містять доказів визнання такого правочину в установленому законом порядку недійсним, що спростовувало би презумпцію його правомірності.
Отже, всі умови такого договору є обов`язковими до виконання, тобто всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки - виконуватися.
Відтак, є дійсними та підлягають застосуванню положення Іпотечних договорів про те, що після завершення позасудового врегулювання за наслідком якого зобов`язання не було виконано в повному обсязі, наступні вимоги Іпотекодержателів щодо виконання зобов`язання Іпотекодавцем є дійсними.
Так, місцевий господарський суд вірно зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що після звернення 26.07.2025 стягнення на предмети іпотеки в порядку ст. 37 Закону України "Про іпотеку" зобов`язання ТОВ "Три О" за Консорціуми кредитним договором №129/31/1-1 від 09.06.2006 були повністю виконані повним погашенням заборгованості за рахунок предметів іпотеки.
Судом також враховано, що виконання зобов`язань за Консорціуми кредитним договором №129/31/1-1 від 09.06.2006 забезпечено, окрім іпотеки, порукою та заставою.
У такому випадку недійсність наступних вимог кредитора можливе лише у разі реалізації кредитором своїх прав за усіма такими договорами забезпечення, якщо можливість їх реалізації не втрачена, оскільки у протилежному випадку звернення стягнення на один із предметів іпотеки унеможливлює забезпечення виконання зобов`язання за допомогою інших способів забезпечення та протирічить принципу свободи договору та рівності сторін.
З огляду на це, ураховуючи неповне задоволення вимог кредиторів за Консорціумним кредитним договором №129/31/1-1 від 09.06.2006, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про недоведеність позовних вимог про визнання зобов`язань за таким договором припиненими. 
Твердження скаржника в апеляційній скарзі про неврахування місцевим господарським судом висновків Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 року у справі №761/36873/18, є безпідставними.
Так, колегія суддів зазначає, що у згаданій справі зобов`язання виникли за кредитним договором, що має споживчий характер, тобто боржником за кредитним договором виступала фізична особа. Зобов`язання за кредитним договором забезпечено лише іпотекою, на яку в позасудовому порядку звернуто стягнення.
В свою чергу, у справі №910/11182/25(910/10679/25) кредитний договір укладено з юридичною особою, зобов`язання забезпечено декількома видами забезпечення у вигляді іпотеки, поруки та застави, тому зазначена апелянтом судова практика не є релевантною до правовідносин даної справи з огляду на істотні відмінності в фактичних обставинах таких спорів, пов`язаних з правами та обов`язками їх сторін, що зумовлює різний зміст спірних правовідносин, їх неоднакове правове регулювання і виключає застосування вказаних правових позицій під час розгляду даної справи.
Крім того, суд апеляційної інстанції не може погодитись з твердженням скаржника, що судом першої інстанції було порушено положення ст. 86 ГПК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що місцевим господарським судом належним чином досліджено всі докази по справі та надано оцінку всім обставинам справи, про що відображено в оскаржуваному рішенні.
Доводи скаржника про порушення господарським судом першої інстанції положень ст. 50 ГПК України колегія суддів вважає безпідставними та зазначає, що судом першої інстанції було правомірно відмовлено ТОВ "Три О" у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору до участі у справі, з огляду на наступне.
Так, у постанові Верховного Суду від 11.08.2018 року у справі №911/2635/17 судом зазначено: "Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті І статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може
братися до уваги.".
Як стверджує апелянт, що предметом спору у даній справі є припинення зобов`язань за Консорціумним кредитним договором, виконання якого забезпечене, зокрема, договорами поруки. Отже, вирішення питання щодо припинення основного зобов`язання безпосередньо впливає на обсяг прав та обов`язків поручителів, однак суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що в межах даної справи не вирішувалось жодних питань щодо чинності договорів поруки, рішення про права та обов`язки поручителів не вирішувалось/не приймалось під час розгляду даної справи, тобто рішення суду першої інстанції не впливає на їхні права та обов`язки, а тому місцевим господарським судом було правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб.
До того ж, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Три О" звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про залучення третіх осіб 17.02.2026 (а саме після початку першого судового засідання), тобто з порушенням строків визначених ст. 50 ГПК України, однак колегія суддів зазначає, що вказане клопотання не містить жодної обґрунтованої та поважної підстави для пропуску такого строку.
В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В силу положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ "Три О" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року у даній справі, така апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на скаржника. 
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року у справі №910/11182/25(910/10679/25) залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 року у справі №910/11182/25(910/10679/25) залишити без змін.
3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
4.Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови підписано 08.06.2026 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко 

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков