номер провадження справи 24/200/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 Справа № 908/3858/25
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши матеріали справи 
за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ЄВРОБУДГРУП” (69008, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Експресівська, буд. 6, код ЄДРПОУ 40112982)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІВАТ ІНВЕСТ” (69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 21, код ЄДРПОУ 34501006)
про стягнення 542335,63 грн

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІВАТ ІНВЕСТ” (69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 21, код ЄДРПОУ 34501006)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ЄВРОБУДГРУП” (69008, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Експресівська, буд. 6, код ЄДРПОУ 40112982)
про стягнення 244240,07 грн

за участю представників:
від ТОВ “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ЄВРОБУДГРУП”: Рабушко В.С., ордер АР № 1279841 від 04.12.2025
від ТОВ “ВІВАТ ІНВЕСТ”: Матохнюк А.А., наказ № 87-К від 18.03.2026

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ЄВРОБУДГРУП” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІВАТ ІНВЕСТ” про стягнення з відповідача інфляційні збитки у розмірі 449 123,46 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 93 212,17 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.
Позов мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.12.2024 у справі № 908/2000/24 стягнуто з ТОВ “ВІВАТ ІНВЕСТ” на користь ТОВ “Будівельна компанія “Євробудгруп” 2 483 858,83 грн заборгованості за Договором оренди № 08/03-24 від 08.03.2024 та 29 806,31 грн судового збору. Рішення суду набрало законної сили 29.07.2025. Господарським судом Запорізької області видано судовий наказ від 20.08.2025. Оскільки до 02.10.2025 судове рішення відповідачем не було виконане, позивачем, в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано інфляційні збитки у розмірі 449 123,46 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 93 212,17 грн за період з 05.06.2024 по 02.10.2025.
Ухвалою суду від 29.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду та було відкрито провадження у справі № 908/3858/25 за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Присвоєно справі номер провадження 24/200/25. Судове засідання з розгляду справи призначено на 21.01.2026.
09.01.2026 через систему “Електронний суд” Товариством з обмеженою відповідальністю “ВІВАТ ІНВЕСТ” подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ЄВРОБУДГРУП” про стягнення 244240,074 грн, з яких: 42448,33 грн 3% річних та 201791,74 грн інфляційних втрат.
Позов мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.12.2024 у справі № 908/2000/24 задоволено зустрічний позов і стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Євробудгруп” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Віват Інвест” 1020130,69 грн. збитків та 15301,96 грн судового збору. Рішення набрало законної сили 29.07.2025. Оскільки рішення суду у справі № 908/2000/24 було виконане ТОВ “БК “Євробудгруп” лише 08.10.2025, тому до цієї дати ТОВ “Віват Інвест” має право вимагати сплати сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.01.2026 розгляд зустрічної позовної заяви у справі № 908/3858/25 визначено судді Азізбекян Т.А.
Ухвалою суду від 12.01.2026 прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду. Вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/3858/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання для розгляду первісного позову та зустрічного позову призначено на 21.01.2026.
12.01.2026 ТОВ «Віват Інвест» поданимй суду відзив на позовну заяву, в якому позов ТОВ «БК «Євробудгруп» не визнає, і вважає, що розмір інфляційних втрат і 3 % річних повинен бути зменшений на підставі такого, що ТОВ «БК «Євробудгруп» не зареєструвало податкові накладні в порядку, встановленому ст. 201 ПК України, у зв`язку з чим ТОВ «Віват Інвест» не отримало право на податковий кредит з ПДВ у розмірі 1 020 130,69 грн. Після чого ТОВ «Віват Інвест» призупинило оплати по договору. На думку відповідача позивач не виконав свої зобов`язання по Договору щодо реєстрації податкових накладних, що призвело до завдання збитків відповідачу, а отже є підстави для зменшення розміру інфляційних втрат і 3 % річних. Розмір витрат на оплату правової допомоги у 12 000,00 грн. відповідач вважає завищеним, оскільки справа про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних, нарахованих на заборгованість встановлену судовим рішенням, є досить простою і не потребує багато часу.
19.01.2026 ТОВ «БК «Євробудгруп» подана суду відповідь на відзив, в якій не погоджується з доводами відзиву та вважає, що зменшення розміру інфляційних втрат на підставі ст. 616 ЦК України є безпідставними. Також позивач категорично заперечує проти зменення розміру 3 % річних з посилаючись на невиконання позивачем зобов`язань щодо реєстрації податкових накладних, оскільки сторонами не було встановлено іншого розміру процентів річних у Договорі оренди № 08/03-24 від 08.03.2024. Отже, застосуванню підлягає законодавчо встановлений розмір – 3 % річних. До того ж позивач не погоджується з доводами відповідача щодо розміру витрат на оплату правової допомоги. Вважає розмір витрат в сумі 12 000,00 грн. є розумним та обґрунтованим з урахуванням обсягу наданих послуг, відповідає середньо ринковим цінам, що склалися на аналогічні послуги. 
Також, 19.01.2026 ТОВ «БК «Євробудгруп» подано суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому частково заперечує проти зустрічних позовних вимог, вважає їх необґрунтованими в частині розміру суми, оскільки позивачем неправильно визначено період нарахування інфляційних втрат та 3 % річних. Відповідач визнає право позивача на стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, однак лише за період з моменту набрання законної сили рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2000/24, тобто з 29.07.2025, та в розмірі, розрахованому з урахуванням цієї дати. У зв`язку з цим, відповідач за зустрічним позовом вважає, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 16 241,25 грн, з яких інфляційні втрати – 10 204,31 грн., 3% річних – 6 036,94 грн.
Ухвалою суду від 21.01.2026 відкладено підготовче засідання на 16.02.2026.
Ухвалою суду від 13.02.2026 задоволено заяву представника ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЄВРОБУДГРУП" (сформовану 21.01.2026) про участь в усіх судових засіданнях, в режимі відеоконференції по справі № 908/3858/25.
Ухвалою суду від 16.02.2026 закрито підготовче провадження. Розгляд справи по суті призначено на 25.03.2026.
В судовому засіданні 25.03.2026 оголошено протокольну перерву до 15.04.2026.
Ухвалою суду від 15.04.2026 перенесено розгляд справи на 23.04.2026.
06.05.2026 ТОВ «Віват Інвест» подані суду письмові пояснення, зокрема, щодо моменту виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди та зазначає, що Постанова ВП ВС від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц, на яку посилається ТОВ «БК «Євробудгруп» в обґрунтування своєї позиції, чітко вказує, що обов`язок відшкодування шкоди, завданої цивільним правопорушенням (деліктом), виникає безпосередньо з моменту заподіяння шкоди, а не з моменту набрання сили рішення суду про її стягнення. Крім того в справі № 908/2000/24 розмір матеріальної шкоди чітко визначений– це сума втраченого ТОВ «Віват Інвест» податкового кредиту з ПДВ в розмірі 1 020 130,69 грн.
07.05.2026 ТОВ «БК «Євробудгруп» надано суду заперечення на пояснення ТОВ «Віват Інвест».
Ухвалою суду від 23.04.2026 відкладено розгляд справи на 11.05.2026.
Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 11.05.2026 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
В засіданні 11.05.2026 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд
УСТАНОВИВ:

08.03.2024 між ТОВ “БК “Євробудгруп” (Орендодавець) та ТОВ “Віват Інвест” (Орендар) укладено Договір № 08/03-24 оренди (Договір).
В межах цього Договору Виконавцем були надані послуги з оренди Замовнику, що підтверджується актами виконаних робіт, а саме:
1. Акт надання послуг № 4 від 21.03.2024 на суму 1120696,15 грн з ПДВ;
2. Акт надання послуг № 8 від 31.03.2024 на суму 1277046,34 грн з ПДВ;
3. Акт надання послуг № 13 від 30.04.2024 на суму 723324,32 грн з ПДВ;
4. Акт надання послуг № 14 від 30.04.2024 на суму 326023,87 грн з ПДВ;
5. Акт надання послуг № 11 від 30.04.2024 на суму 876801,10 грн з ПДВ;
6. Акт надання послуг № 18 від 27.05.2024 на суму 432800,29 грн з ПДВ;
7. Акт надання послуг № 17 від 30.04.2024 на суму 113724,00 грн з ПДВ;
8. Акт надання послуг № 19 від 27.05.2024 на суму 558898,07 грн з ПДВ;
9. Акт надання послуг № 21 від 28.05.2024 на суму 691470,00 грн з ПДВ;
Всього на загальну суму: 6120784,14 грн з ПДВ.
Акти наданих послуг підписані обома сторонами, які не мають претензій одна до одної щодо наданої послуги.
Відповідно до п 3.1.- 3.2. Договору підписані сторонами Акти наданих послуг оренди є підставою для оплати Орендодавцю. Розрахунок за оренду техніки Орендар проводить протягом 5 банківських днів з моменту підписання відповідного Акту наданих послуг оренди.
Строк сплати за останнім актом виконаних робіт № 21 від 28.05.2024 наступив 05.06.2024.
Станом на 19.07.2024 ТОВ «ВІВАТ ІНВЕСТ» частково сплатило борг у розмірі 3636925,31 грн з ПДВ., залишок заборгованості склав 2483858,83 грн з ПДВ.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.12.2024 у справі №908/2000/24 первісний позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІВАТ ІНВЕСТ” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Євробудгруп” 2 483 858 грн 83 коп. заборгованості за Договором оренди № 08/03-24 від 08.03.2024 та 29 806 грн 31 коп. судового збору. Зустрічний позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Євробудгруп” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІВАТ ІНВЕСТ” 1020130 грн 69 коп. та 15 301 грн 96 коп. судового збору. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2025 рішення Господарського суду Запорізької області від 04.12.2024 у справі №908/2000/24 залишено без змін.
На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 04.12.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2025 у справі № 908/2000/24, які набрали законної сили 29.07.2025, Господарським судом Запорізької області видано накази від 20.08.2025.
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Євробудгруп” державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження ВП 79073800 по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІВАТ ІНВЕСТ” 2 483 858 грн 83 коп. заборгованості за Договором оренди № 08/03-24 від 08.03.2024 та 29 806 грн 31 коп. судового збору, накладено арешт на рахунки та майно ТОВ «Віват-інвест».
ТОВ “ВІВАТ ІНВЕСТ” самостійно, а після і в межах виконавчого провадження було здійснено повну оплату заборгованості, за рішенням суду по вказаному Договору, що підтверджується наступними документами:
02.06.2025 платіжною інструкцією № 685 сплачено 319 000,00 грн; 03.06.2025 платіжною інструкцією № 688 сплачено 100 000,00 грн; 13.06.2025 платіжною інструкцією № 788 сплачено 100 000,00 грн; 15.09.2025 платіжною інструкцією 4d42aa0bfea5a4f0dab0 сплачено 19 887,48 грн; 23.09.2025 платіжною № 36904_00000/853865c8b4ac інструкцією 37144_00000/730e4d29cf84447e8e930088321db0fa сплачено 517 853,50 грн; 29.09.2025 платіжною інструкцією № № 37576_00000/ff2c1ac8212d4 72f87a8d5e52a76b80f сплачено 436 127,55 грн; 02.10.2025 платіжною інструкцією № 37725_00000/ea862a125d3049a98a624b3d8cdd1912 сплачено 1 220 806,02 грн.
06.10.2025 Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження ВП 79073800 було закрито у зв`язку із його фактичним виконанням.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Отже обставини встановлені рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.12.2024 у справі № 908/2000/24 мають преюдиціальне значення та не доказуються при розгляду нової справи.
Оскільки до 02.10.2025 судове рішення ТОВ «Віват Інвест» не було виконане, ТОВ «БК «Євробутгруп», в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано інфляційні збитки у розмірі 449 123,46 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 93 212,17 грн за період з 05.06.2024 по 02.10.2025, що є предметом спору за первісним позовом по даній справі.
Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, в розумінні вказаної статті інфляційні та відсотки річних є частиною суми боргу, тобто є грошовим зобов`язанням, яке вираховується у відсотках від суми так само як і пеня.
Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання (Постанова ВС по справі № 903/125/18 від 24.07.2018).
Суми, які кредитор може стягнути з боржника відповідно до ст. 625 ЦК України носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зробила висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.
Згідно зі ст. 629 ЦК України , договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За нормами ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України ).
Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 цього Кодексу.
Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.04.2018 по справі № 908/1394/17 та постанові Верховного Суду від 17.02.2016 у справі № 905/3137/14-908/5775/14, постанові Великої Палати Верховного Суду 04.06.2019 року у справі № 916/190/18.
Отже до 02.10.2025 судове рішення ТОВ «Віват Інвест» не було виконане, а тому до цієї дати ТОВ “Будівельна компанія “Євробудгруп” має право вимагати сплати сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За розрахунком ТОВ “Будівельна компанія “Євробудгруп”, загальна сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 05.06.2024 (дата прострочення сплати суми боргу за останнім актом виконаних робіт № 21 від 28.05.2024, оплати за якими не було до дня подачі позовної заяви по справі № 908/2000/24) і до 02.10.2025 (дата сплати останнього платежу ТОВ «Віват Інвест») склала 542335,63 грн. з яких: 3% річних - 93 212,17 грн, інфляційні - 449123,46 грн.
Розрахунки боргу здійснено ТОВ “Будівельна компанія “Євробудгруп” з урахуванням сплаченого боргу ТОВ «Віват Інвест», а саме: 
з 05.06.2024 по 02.06.2025 (на всю суму боргу): 3% річних - 74107,46 грн, інфляційні - 418882,12 грн:
з 04.06.2025 по 13.06.2025: 3% річних - 1697,14 грн, інфляційні - 16518,87 грн;
з 14.06.2025 по 15.09.2025: 3% річних - 15180,55 грн, інфляційні - 13722,47 грн;
з 16.09.2025 по 23.09.2025: 3% річних - 1278,89 грн, інфляційні - 0,00 грн;
з 23.09.2025 по 29.09.2025: 3% річних - 703,78 грн, інфляційні - 0,00 грн; 
з 30.09.2025 по 02.10.2025: 3% річних - 244,35 грн, інфляційні 0,00 грн.
ТОВ “Будівельна компанія “Євробудгруп” має всі законні підстави на отримання сум, що передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України на фактичну дату сплати відповідачем боргу за рішенням суду.
Судом встановлено, що розрахунок 3% річних та інфляції виконаний правильно, а тому суд приходить до висновку, що первісний позов є законним та обґрунтованим і задовольняється судом повністю.
Доводи відповідача про зменшення розміру інфляційних втрат на підставі ст. 616 ЦК України є безпідставними та не можуть бути прийняті судом до уваги, оскльки інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати. Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 ЦК України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25) чітко визначила, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони входять до складу грошового зобов`язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат (пункт 159 постанови).
Відповідач посилаючись на ст. 616 ЦК України, стверджує, що позивач не виконав свої зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, що призвело до завдання збитків відповідачу.
Дані доводи є безпідставними з наступних підстав.
Невиконання зобов`язань щодо реєстрації податкових накладних не є підставою для зменшення інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки інфляційні втрати не підлягають зменшенню судом взагалі; 3 % річних є законодавчо встановленим мінімальним розміром, який також не підлягає зменшенню; податкові наслідки та питання реєстрації податкових накладних не стосуються предмету даного спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
ТОВ «Віват Інвест» не надано жодних доказів того, що саме невиконання зобов`язань щодо реєстрації податкових накладних призвело до неможливості виконання грошового зобов`язання.
Згідно із положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на ТОВ “ВІВАТ ІНВЕСТ” у розмірі 6508,03 грн.
В позовній заяві позивачем (за первісним позовом) заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. 
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Згідно з ч. ч 4 – 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правової допомоги № 04/12/25-02 від 04.12.2025., укладений ТОВ «Будівельна Компанія «Євробудгруп» з Адвокатом Рабушко Вячеславом Степановичем , відповідно до якого КЛІЄНТ доручає, а АДОКАТ приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором з питань стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних за Договором оренди № 08/03-24 від 08.03.2024 ТОВ «Віват Інвест».
У пункті 4.1. договору сторно ми обумовлено, що вартість послуг Адвоката становить фіксовану суму у розмірі 12000 грн. 00 коп. за весь обсяг наданої послуги у т.ч. підготовка позовної заяви, направлення її в суд, участь у судових засіданнях, представленя інтересів клієнта у судових інстанціяхвсіх рівнів, виконавче провадження.
Клієнт на протязі 10 днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг, оплачує Адвокату гонорар за надані послуги. Адвокат залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно (п. 4.2.).
23.12.2025 сторонамт складено та підписано акт здачі-приймання робіт № 1 (надання послуг) до Договору М» 04/12/25-01 про надання правової допомогивід 04.12.2025, відповідно до якого Адвокатом були надані такі послуги: стягнення інфляційних нарахуваньта 3% річних за Договором оренди № 08/03-24 від 08.03.2024 з ТОВ «Віват Інвест». Загальна вартість послуги склала дванадцять тисяч гривень 00 копійок без ПДВ. Замовник не має претензій до Виконавця стосовно наданих послуг.
Розмір гонорару за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.
ТОВ «Віват Інвест» у відзиві зауважив, що послуги адвоката, які оцінено у 12 000,00 грн, є значно завищеними, оскільки справа про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних, нарахованих на заборгованість встановлену судовим рішенням, є досить простою і не потребує багато часу.
У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах ТОВ «Будівельна Компанія «Євробудгруп», дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 12000,00 грн є реальними, відповідає обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), підтвердженими матеріалами справи, розмір цих витрат не є завищеним.
Відповідач (за первісним позовом) у відзиві не зазначив та не подав доказів на підтвердження неспівмірності правових витрат ТОВ «Будівельна Компанія «Євробудгруп», в обґрунтування клопотання лише зазначив, що на його думку, такі витрати є завищеними.
Враховуючи наведене, з ТОВ «Віват Інвест» на користь ТОВ «Будівельна Компанія «Євробудгруп» стягується 12 000 грн 00 коп. витрат професійну правничу допомогу.
Стосовно зустрічного позову.
Предметом позовних вимог у справі № 908/2000/24, на підставі якого були заявлені зустрічні позовні вимоги, було стягнення збитків у вигляді не реєстрації податкови накладних, наслідком яких була втрата податкового кредиту з ПДВ у розмірі 1 020 130,69 грн, про що зазначає позивач та що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили 29.07.2025.
За змістом статей 524 , 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 2 цієї статті встановлює: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зазначена норма регулює відповідальність за порушення грошових зобов`язань і застосовується до всіх видів таких зобов`язань, включаючи ті, що виникають з делікту (завдання шкоди).
Однак, як випливає з судової практики Верховного Суду України, момент виникнення грошового зобов`язання для цілей нарахування інфляційних втрат та 3 % річних визначається не з дати заподіяння шкоди, а з дати, коли сума боргу стає точно визначеною, зокрема, з моменту набрання законної сили судовим рішенням про стягнення збитків, оскільки саме з набранням чинності рішення суду про відшкодування шкоди у боржника виникає зобов`язання сплатити точно визначений розмір шкоди (Постанова ВП ВС від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц).
Приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань. Інфляційне нарахування на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, зобов`язання ТОВ «Будівельна Компанія «Євробудгруп» сплатити розмір збитків виникло з моменту набрання законної сили рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2000/24, тобто 29.07.2025.
Нарахування інфляційних втрат та 3 % річних повинно здійснюватися з цієї дати до дати фактичної сплати (останній платіж – 08.10.2025).
За розрахунком ТОВ «Віват Інвест» інфляційні втрати за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 15.04.2024 (дата виникнення першого зобов`язання з реєстрації податкової накладної) і до 08.10.2025 (дата сплати останнього платежу) склала 244 240,07 грн, з яких: інфляційні втрати – 201 791,74 грн. 3% річних: 42 448,33 грн.
Суд зауважує, що ТОВ «Віват Інвест» неправильно визначив початок прострочення з 15.04.2024 (тобто з коли відповідач не зареєстрував податкові накладні) тому, що до ухвалення рішення у справі № 908/2000/24 не існувало: встановленого судом обов`язку сплатити збитки; визначеного розміру збитків; простроченого грошового зобов`язання.
До 04.12.2024 існував лише спір щодо наявності збитків.
Суд зазначає, що 3 % річних та інфляційні втрати можуть нараховуватись лише на прострочене грошове зобов`язання, а не на спірні та невизначені збитки, тому нарахування з 15.04.2024 є юридично неправильним.
Правильною датою є дата набрання рішенням законної сили - 29.07.2025.
ТОВ «Віват Інвест» нарахував 201 791,74 грн інфляційних втрат, але більша частина інфляційних втрат нарахована за 2024-2025 роки; у цей період ще не існувало простроченого грошового зобов`язання щодо збитків.
Крім того, інфляційні втрати не можуть нараховуватись «авансом» до встановлення боргу рішенням суду; не можуть обчислюватися з моменту порушення податкового законодавства.
Щодо заявлених до стягнення 42 448,33 грн 3 % річних, то ця сума розрахована майже за півтора року, тоді як фактичне прострочення - після набрання рішенням законної сили.
Отже, суд, з урахуванням практики Верховний Суд, дійшов висновку, що право на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у ТОВ «Віват Інвест» існує, однак позивач неправильно визначив початок прострочення; період нарахування; базу для розрахунку; нарахування з квітня 2024 року є безпідставним; збитки стали грошовим зобов`язанням лише після ухвалення та набрання законної сили рішенням у справі № 908/2000/24.
Виходячи з викладеного, вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 16241,25 грн, з яких: інфляційні втрати – 10 204,31 грн; 3% річних – 6 036,94 грн, які нараховані на суму 1 020 130,69 грн за період з 29.07.2025 (з дати набрання законної сили рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2000/24, тобто з 29.07.2025) по 08.10.2025 (дата фактичного виконання грошового зобов`язання). В іншій частині вимог в задоволені зустрічного позову відмовляється.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Євробудгруп” в сумі 221,30 грн.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІВАТ ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 34501006, адреса: 69063, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок, 21) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОБУДГРУП», адреса: 69008, місто Запоріжжя, вулиця Експресівська, будинок 6, код ЄДРПОУ 40112982) - інфляційні збитки у розмірі 449 123 (чотириста сорок дев`ять тисяч сто двадцять три) грн 46 коп., 3% річних у розмірі 93 212 (дев`яносто три тисячі двісті дванадцять) грн 17 коп. за період з 05.06.2024 по 02.10.2025, 6508 (шість тисяч п`ятсот вісім) грн судового збору та 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. витрати на оплату правової допомоги.
Видати наказ.
Зустрічний позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОБУДГРУП», адреса: 69008, місто Запоріжжя, вулиця Експресівська, будинок 6, код ЄДРПОУ 40112982) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІВАТ ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 34501006, адреса: 69063, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок, 21) - 10204 (десять тисяч двісті чотири) грн 31 коп. інфляції, 6036 (шість тисяч тридцять шість) грн 94 коп. 3% річних та 221 (двісті двадцять одна) грн 30 коп. судового збору.
Видати наказ.
В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.05.2026. 

Суддя Т.А. Азізбекян