ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/372/26
Провадження № 3/483/76/2026
П О С Т А Н О В А
Іменем України
01 червня 2026 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Шевиріна Т.Д., 
за участю секретаря – Шилінскас О.В.,
особи, стосовно якої складено протокол, - ОСОБА_1 , 
захисника – Ганга Д.Г.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно  ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , –

В С Т А Н О В И Л А :

22 березня 2026 року об 11 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись вулицею Спаська 22 у м. Очаків Миколаївського району Миколаївської області, керувала транспортним засобом – автомобілем марки Hyndai Getz» (номерний знак НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння, що було визначено на місці зупинки за допомогою алкотестеру, результат тестування – 0.42 проміле, чим порушила п. 2.9А Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що приблизно 22 березня 2026 року вона дійсно була зупинена працівниками поліції через не пристебнутий ремінь безпеки та відносно неї було винесено постанову про накладення штрафу. Під час оформлення вказаних матеріалів працівник поліції зазначив, що підозрює її у вживанні спиртних напоїв та почав наполягати на проходженні огляду на стан сп`яніння. Вона пройшла огляд на місці, після чого поліцейський повідомив, що вміст алкоголю перевищує норму, а тому на неї буде складений протокол. Вона з результатом не погодилася, зазначила, що вживала алкоголь напередодні, а саме 0, 5 л сухого вина. Незважаючи на це, на місці зупинки був складений протокол та роз`яснено, що всі заперечення та зауваження можуть бути надані у суді. 
У своїх письмових запереченнях захисник просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а отже і відсутність підстав для проведення огляду. Так, захисник зазначив, що поведінка ОСОБА_1 повністю відповідала обстановці, а сама вона пояснила, що того дня не вживала спиртні напої. Крім того, захисник послався на порушення поліцейськими порядку проведення огляду, а саме не роз`яснення водію можливості пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі. Також, захисник зауважив, що наявний у матеріалах справи чек алкотестера «Драгер» №3624 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відсутні підтвердження законності використання приладу «Drager 6810» (ARAM 2813). Так, захисник на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся з адвокатським запитом до ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешл»» та отримав відповідь, що прилади - газоаналізатор Alcotest 6810 (серійний заводський номер ARAM-2813) та принтер (серійний заводський номер ARAM-5613) не мають законних підстав використовуватися в Україні. Крім того, наявне у матеріалах справи направлення на медичний огляд також є неналежним та недопустимим доказом, оскільки воно не вручалося та не оголошувалося ОСОБА_1 . Більше того, дане направлення складене іншим працівником поліції, оформлене на бланку, який втратив чинність, містить недостовірні відомості щодо нібито здійсненої доставки особи до медичного закладу. Наданий поліцією відеозапис не відображає події в повному обсязі, має переривчастий характер і не є безперервним, що унеможливлює об`єктивне встановлення всіх обставин справи та перевірку дотримання працівниками поліції передбаченої законом процедури. Відтак цей відеозапис, на думку захисника, не може вважатися належним і достатнім доказом правомірності дій поліцейських.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить помилки у викладенні суті правопорушення, зокрема неправильно зазначений номер спеціального технічного засобу (газоаналізатора «Drager»), а самі матеріали містять суперечності у даті народження особи, стосовно якої складено протокол.
Захисник у судовому засіданні свої заперечення підтримав, просив закрити справу про адміністративне правопорушення.
Особа, яка складала протокол, - ОСОБА_2 пояснив, що у день складення протоколу він разом із напарницею ОСОБА_3 перебував у добовому чергуванні. Ними був зупинений автомобіль, водій якого не була пристебнута паскою безпеки. Після зупинки автомобіля та під час розмови з водієм в останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки водій погодилася з проходженням огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, було проведено огляд за допомогою приладу Драгер. Результат тестування був 0, 42 проміле. Водій з результатом тестування погодилася, про що поставила свій підпис в Акті огляду на стан алкогольнго сп`яніння у графі «з результатом згоден». Самого факту вживання напередодні алкоголю ОСОБА_1 не заперечувала та пояснила, що дійсно випила близко пляшки вина. Оскільки посвідчення водія було надано через застосунок «Дія», фізично посвідчення вилучити було неможливо. Щодо відсутності повного відеозапису від моменту руху транспортного засобу, інспектор пояснив, що причиною зупинки було те, що водій не була пристебнута паскою безпеки. Передбачити те, що водій перебувала у стані сп`яніння інспектор не міг. Зазвичай, у разі виявлення водія, який не пристебнутий паскою безпеки, з таким водієм проводиться профілактична бесіда та попередження, однак у даному випадку постанову було винесено через те, що у водія вже під час спілкування було виявлено ще й стан алкогольного сп`яніння. На зауваження захисника щодо незаконності використання приладу Драгер поліцейський надав документи – копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 64), копію сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки (а.с. 65), копію сервісної книжки на прилад Драгер (а.с. 66) та копію тестування на алкоголь (тест №3624) (а.с. 67).
Інспектор Онофрійчук Я.М. пояснила, що більше двох років вона працює у ВП №7 та у момент складення протоколу відносно ОСОБА_1 вона разом з інспектором ОСОБА_2 перебувала у добовому наряді. Водія було зупинено через не пристебнутий ремінь безпеки, а вже після початку розмови у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд дійшов такого. 
З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621262 слідує, що 22 березня 2026 року об 11 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись вулицею Спаською, 22 у м. Очаків Миколаївського району Миколаївської області, керувала транспортним засобом – автомобілем марки Hyndai Getz» (номерний знак НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння, що було визначено на місці зупинки за допомогою алкотестеру, результат тестування – 0.42 проміле. Протокол не містить заперечень та/або зауважень. 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (зі змінами та доповненнями, далі Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
ОСОБА_1 таким правом скористалася та у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власноручно зазначила, що «вчора випила 0,5 л. вина сухого. 
Вказані у протоколі обставини також підтверджуються долученим до протоколу відеозаписом та результатом тесту на алкоголь, за змістом якого 22 березня 2026 року об 11 год. 55 хв. вміст алкоголю у       ОСОБА_1 становив 0,42 проміле. 
Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння та відсторонення особи від керування транспортним засобом, визначений статтею 266 КУпАП, полягає в наступному.
Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
За змістом п. 7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до п. 2.9А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
З урахуванням викладеного, а також того, що досліджені судом докази є надійними, відповідають критеріям належності, допустимості і достатності, суд знайшов доведеною вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9А Правил дорожнього руху України та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Аналізуючи доводи сторони захисту про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не є безперервним, а відтак не може вважатися належним доказом, суд зазначає таке.
Досліджені в судовому засіданні відеозаписи дійсно містять окремі часові проміжки, які не зафіксовані технічними засобами відеозапису. Разом з тим сама по собі відсутність безперервної відеофіксації не свідчить автоматично про недопустимість такого доказу.
При дослідженні відеозаписів судом встановлено, що на них зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведення такого огляду із застосуванням спеціального технічного засобу та оголошення його результату - 0,42 проміле.
Будь-яких ознак монтажу, підроблення, спотворення чи втручання у зміст відеозаписів судом не встановлено. Сторона захисту також не навела конкретних обставин, які б свідчили про зміну змісту відеозапису або недостовірність зафіксованих на ньому подій.
Крім того, відеозапис не є єдиним доказом у справі, а оцінюється судом у сукупності з іншими матеріалами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою результатів тестування та письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За таких обставин доводи сторони захисту щодо неналежності відеозапису лише з підстав його неповної безперервності суд вважає необґрунтованими.
Суд також не погоджується з доводами захисту про відсутність підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України та Міністерство охорони здоров`я України № 1452/735, огляд проводиться за наявності ознак сп`яніння, які виявлені поліцейським.
З матеріалів справи слідує, що працівниками поліції було прийнято рішення про проведення огляду на стан сп`яніння після зупинки автомобіля, водій якого не була пристебнута паском безпеки, що підтверджується змістом постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 10). 
Отже, пояснення патрульних про те, що ознаки сп`яніння було виявлено під час спілкування з водієм, тобто після зупинення автомобіля, узгоджуються з іншими доказами у справі. При цьому, сама ОСОБА_1 проти проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу не заперечувала.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноруч зазначила, що напередодні вживала алкогольні напої. Вказані пояснення узгоджуються з результатом проведеного огляду та іншими доказами у справі.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність сертифікатів на прилад «Drager Alcotest 6810» та розбіжності у зазначенні його серійного номера, суд зазначає таке.
Із матеріалів справи слідує, що результат огляду зафіксований на чеку спеціального технічного засобу, яка містить дату, час проведення огляду та показник концентрації алкоголю - 0,42 проміле. Зазначені відомості узгоджуються з іншими матеріалами справи та відеозаписом проведення огляду.
Розбіжність у зазначенні серійного номера приладу в тексті протоколу має характер технічної описки та сама по собі не свідчить про недостовірність результатів огляду, оскільки не впливає на можливість ідентифікувати процедуру тестування та особу, щодо якої вона проводилася.
Щодо посилань захисту на не роз`яснення права на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, суд враховує, що під час оформлення матеріалів справи ОСОБА_1 не висловлювала незгоди з результатом огляду на місці та не заявляла клопотань про проведення огляду в медичному закладі.
Відповідно до статті 266 КУпАП направлення особи до закладу охорони здоров`я здійснюється, зокрема, у разі її незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Матеріали справи не містять відомостей про наявність такої незгоди на момент проведення огляду.
Доводи захисту про те, що окремі документи були складені різними працівниками поліції, суд також відхиляє, оскільки самі по собі такі обставини не спростовують факту керування транспортним засобом та перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. З наданих матеріалів слідує, що працівники поліції діяли у складі одного екіпажу та здійснювали оформлення матеріалів в межах своїх службових повноважень.
Доводи захисника щодо невідповідностей у даті народження особи, стосовно якої складено протокол, а також інші недоліки, допущені при складенні адміністративного протоколу, не спростовують самого факту виявленого адміністративного правопорушення. 
Крім того, виявлені недоліки були предметом судового розгляду і не призвели до порушення основоположних прав особи таким чином, щоб нівелювати ці права. 
З урахуванням викладеного, а також того, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, су дійшов висновку, що штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік є необхідним і достатнім стягненням за вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище правопорушення.
Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 КУАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1  визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф підлягає перерахуванню на р/р UA438999980313010149000014001, отримувач коштів – Миколаївське ГУК/Миколаївська область/21081300, код ЄДРПОУ отримувача – 37992030, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 21081300.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп., що підлягає перерахуванню на р/р UA908999980313111256000026001, отримувач коштів – ГУК у м. Києві/ 22030106, код ЄДРПОУ отримувача - 37993783, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, призначення платежу: судовий збір, пункт 5.
Роз`яснити, що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності чи її захисником. 

Суддя: