Справа № 168/288/26
Провадження № 2/168/260/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі
головуючого-судді Хаврони О.Й.,
з участю: секретаря Островерхої Т.С.,
розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 11.03.2024 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит № 100591190. На виконання умов договору відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 9000 грн, які останній зобов`язався повернути разом із процентами та іншими платежами та можливим штрафними санкціями, що передбачені кредитним договором.У подальшому, на підставі договору відступлення права вимоги № 110-МЛ/Т від 29.07.2024 року, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 29227,50 грн., яку останній добровільно не погасив. У зв`язку із неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 29227,50 грн, з них 8100 грн. основного боргу, 20227,50 грн. проценти, 900 грн комісія, а також 2662,40 грн судового збору і 8000 грн витрат на правничу допомогу.
Ухвалою судді від 01.04.2026 року провадження у справі відкрито та розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, в відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та будь-яких клопотань не подав, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК).
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК).
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, 11.03.2024 року відповідач ОСОБА_1 подав Анкету-заявку на кредит № 100591190 (а.с. 23), в якій вказав свої персональні дані, паспорт громадянина України, пройшов перевірку у системі BankID Національного банку і використовуючи персональний одноразовий ідентифікатор 539274 (а.с.22) уклав з ТОВ «Мілоан» електронний кредитний договір № 100591190.
У договорі (а.с.7-18) сторони погодили усі істотні умови кредитування:
кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 9000 грн. (п.1.2) шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки № НОМЕР_1 ) (п.2.1), на строк 105 днів з 11.03.2024 року (п.1.3) до 24.06.2024 року (1.3.2), з яких 15 днів пільгового періоду (п.1.3.1) та 90 днів поточного періоду (1.3.2).
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 2295 грн. (за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду) (1.5.2), а протягом поточного періоду - 18630 грн. (за ставкою 2,30% від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду) (п.1.5.3), комісія за надання кредиту 900 грн. (за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту) (1.5.1).
Згідно з п.2.3.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати/поновлювати строк кредитування на пільгових умовах, вчинивши дії визначені у розділі 6 Правил, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частину заборгованості по кредиту за наведеними у таблиці ставками: для продовження на 3 дні 3%, на 7 днів 6%, на 15 днів 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, то проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк нараховуються за ставкою, передбаченою в п.1.5.2 договору.
У випадку, якщо позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишилася до його спливу на момент пролонгації (п.2.3.2 договору).
ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за договором, 11.03.2024 року перерахувало на відкриту на ім`я ОСОБА_1 платіжну карту НОМЕР_2 кошти у розмірі 9000 грн, що підтверджено інформацією АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-17039 від 14.04.2026 року та платіжним дорученням 84629572 (а.с. 25).
Згідно з розрахунком ТОВ «Мілоан» 26.03.2026 року відповідачем сплачене тіло кредиту в розмірі 900 грн., проценти 900 грн., та сплачена комісія за управління та обслуговування кредиту в розмірі 900 грн. (п.2.3 Договору).
За вказаним розрахунком нарахування процентів за користування кредитом первісним кредитором проводилося в такому порядку:
- у період із 12.03.2024 року до 26.03.2024 року включно (15 днів пільговий період) щодня нараховано по 153 грн. процентів (1,70 % в день);
- у період з 27.03.2024 року по 10.04.2024 року (у зв`язку із сплатою відповідачем комісії за пролонгацію пільгового періоду (15 днів) щодня нараховано по 137,70 грн. процентів (1,70 % в день від суми кредиту);
- у період з 11.04.2024 року до 09.07.2024 року (поточний період в межах строку кредиту) щодня нараховано по 186,30 гривень процентів (2,30 % в день).
Згідно з випискою по особовому рахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 11.03.2024 року становить 29227,50 грн, з них: 8100 грн. тіло кредиту, 900 грн комісія, 20227,50 грн. проценти (а.с. 28).
Позивач набув право вимоги за договором про споживчий кредит № 100591190 від 11.03.2024 року на підставі Договору про відступлення права вимоги № 110-МЛ/Т від 29.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с.29-46), витягу з реєстру боржників до цього договору (а.с. 50), акту приймання-передачі такого реєстру (а.с. 47 зворот) та платіжної інструкції від 29.07.2024 № 4238 (а.с. 49).
Після отримання права вимоги новим кредитором проценти за користування кредитом не нараховувалися.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України та ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).
В силу ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).
Відповідно до ст.3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.
Судом встановлено, що кредитний договір за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. ОСОБА_1 при укладенні договору пройшов ідентифікацію за паспортними даними, ідентифікаційним кодом, номером мобільного телефону, погодився на запропоновані умови кредитування і скористався кредитом.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Предметом даного позову є стягнення фактором заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована особа, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належні оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр боржників, докази оплати за договором.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з п.3.2.6 кредитного договору Кредитор вправі відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати свої права за цим договором на користь третіх осіб в будь який час протягом дії договору без згоди позичальника.
Позивач підтвердив право вимоги повернення кредитної заборгованості, долучив до договору про відступлення право вимоги №110-МЛ від 29.07.2024 року, платіжну інструкцію щодо оплати компенсації за придбані права, акт приймання передачі реєстру боржників, витяг з реєстру боржників, до якого за порядковим номером 616 включений ОСОБА_1 за кредитним договором №100591190.
Як підтверджено розрахунком заборгованості позивачем заявлені до стягнення нарахування проведені первісним кредитором в межах строку кредитування з 11.03.2024 року до 09.07.2024 року, тобто до дня відступлення права вимоги.
Однак такі розрахунки не повною мірою відповідають вимогам законодавства.
Судом встановлено, що 11.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 100591190, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 9000 грн строком на 105 днів. Позивачем нараховано проценти за користування кредитом, виходячи зі ставок 1,70% та 2,30% на день, що перевищує встановлене законом обмеження.
Відповідно до ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення договору), максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1% від суми кредиту. Оскільки кредитний договір укладений після 24.12.2023 року, умови щодо встановлення більшої процентної ставки є нікчемними та не підлягають застосуванню. Таким чином, суд здійснює перерахунок заборгованості, виходячи з максимально допустимої ставки 1% на день від фактичного залишку заборгованості.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач частково виконав зобов`язання, сплативши 900 грн у рахунок тіла кредиту, 900 грн процентів та 900 грн комісії. Отже, залишок основного боргу становить 8100 грн.
Перерахунок процентів здійснюється судом наступним чином:
- за період з 12.03.2024 року по 26.03.2024 року (15 календарних днів) проценти нараховуються на суму 9000 грн за ставкою 1% на день: 9000 грн ? 1% ? 15 днів = 1350 грн;
- за період з 27.03.2024 по 10.04.2024 (15 календарних днів), з урахуванням часткового погашення тіла кредиту до 8100 грн, проценти становлять: 8100 грн ? 1% ? 15 днів = 1215 грн;
- за період з 11.04.2024 по 09.07.2024 (90 календарних днів) проценти нараховуються на залишок 8100 грн: 8100 грн ? 1% ? 90 днів = 7290 грн.
Загальний розмір процентів за користування кредитом становить: 1350 грн + 1215 грн + 7290 грн = 9855 грн.
З урахуванням сплачених відповідачем 900 грн. процентів, до стягнення підлягає 8955 грн. процентів.
Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить:
8100 грн (тіло кредиту) + 8955 грн (проценти) + 900 грн (комісія) = 17955 грн.
При обрахунку заборгованості суд враховує комісію в розмірі 900 грн, як правомірну.
За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у вказаному розмірі, оскільки заявлена до стягнення сума не відповідає вимогам чинного законодавства в частині нарахування процентів.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані: договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року з адвокатським об`єднанням «Апологет», акт наданих послуг №Д/20564 від 09.03.2026 року у справі щодо ОСОБА_1 з погодженою сумою послуг за одну справу 8000 грн.
Відповідач відповідно до положень ч.5 ст.137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовував.
Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволений частково (61,4%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1634,71 гривень (2662,40 грн * 61,4 % = 1634,71 грн.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7374,9 гривень (8000 грн * 61,4 % = 4912 грн).
На підставі викладеного, ст.ст. 3, 6, 207, 256, 257, 267, 263, 512-514, 516, 530, 536, 626-628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України та керуючись ст.ст. 137, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 100591190 від 11.03.2024 року в розмірі 17955 (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять три).
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) грн. 71 коп. сплаченого судового збору та 4912 (чотири тисячі дев`ятсот дванадцять) грн. витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених Цивільним процесуальним кодексом України строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса місця знаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м.Львів, код ЄДРПОУ 35234236.
Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, адреса: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м.Львів, Львівська область.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне рішення суду складене 05.05.2026 року.

Суддя	  	О.  Й.  Хаврона