Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року Справа№200/1679/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Пенсійного фонду України, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

10 березня 2026 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Чернівецькій області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Пенсійного фонду України (далі – третя особа, ПФУ), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 10 березня 2025 року, в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області про відмову в призначенні пенсії від 28 жовтня 2024 року № 057150013265;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 22 січня 2024 року.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.
14 березня 2025 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву та пояснення; витребував докази у відповідача та у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області).
Цією ж ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору; задовольнив його клопотання про відстрочення сплати судового збору та відстрочив позивачу сплату судового збору за подання цього позову в розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у справі.
Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі – КАС).
Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).
Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації проти України, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».
Указом Президента України від 27 квітня 2026 року № 342/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 28 квітня 2026 року № 4857-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 21 жовтня 2024 року звернувся з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788). 
28 жовтня 2024 року за наслідками розгляду цієї заяви ГУ ПФУ в Чернівецькій області прийняло рішення № 057150013265, яким відмовило в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи – 12 років 06 місяців.
За розрахунком пенсійного органу, страховий стаж позивача становить 37 років 04 місяців 28 днів, в тому числі спеціальний стаж – 09 років 09 місяців 10 днів.
При цьому пенсійний орган не зарахував до спеціального стажу період роботи з 27 січня 1990 року по 30 листопада 2008 року згідно з довідкою від 25 червня 2024 року № 404 з посиланням на те, що він не має правових підстав та можливості провести перевірку довідок, виданих приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі – ПрАТ «ММК ім. Ілліча»).
Також пенсійний орган вказав, що в електронній пенсійній справі відсутня інформація про неодержання позивачем пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.
Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Позивач доводив, що на день звернення за призначенням пенсії досяг віку 55 років та набув необхідний страховий стаж – 37 років 04 місяці 28 днів, в тому числі спеціальний стаж за виконання роботи у локомотивних бригадах, організації перевезень, забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті за професіями помічника машиніста тепловоза, машиніста тепловоза – 27 років 08 місяців 15 днів, що підтверджено записами в трудовій книжці та довідкою ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 25 червня 2024 року № 404, а тому набув право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788.
Також позивач відзначив, що з 11 жовтня 2017 року не працює на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років.
Позивач наголошував на тому, що не може нести відповідальність і зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на пенсію через те, що пенсійний орган не може провести перевірку первинних документів, на підставі яких видана уточнююча довідка.
Крім того, позивач зауважив, що з заявою про призначення пенсії звертався через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України за встановленою формою, яка не дає можливості вказати відомості про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення держави-агресора.
Просив задовольнити позов.
Відповідач позов не визнав; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законодавством.
Зазначив, що заява позивача про призначення пенсії від 21 жовтня 2024 року за принципом екстериторіальності опрацьована ГУ ПФУ в Чернівецькій області.
За результатами розгляду цієї заяви та поданих позивачем документів ГУ ПФУ в Чернівецькій області прийнято рішення від 28 жовтня 2024 року №057150013265, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.
Відповідач вказував на те, що в порушення вимог п. 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) в електронній пенсійній справі позивача відсутня інформація про неодержання ним пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.
Також відповідач посилався на норми п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі – Порядок № 637) Постанова № 637 і вказував на те, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, стаж роботи встановлюється на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу, виданої підприємством, установою, організацією.
Відповідач зазначив, що не зарахував до спеціального стажу позивача періоди роботи з 27 січня 1990 року по 30 листопада 2008 року згідно з довідкою від 25 червня 2024 року № 404, оскільки ця довідка видана не на підставі первинних документів, а ГУ ПФУ в Чернівецькій області не має правових підстав та можливості провести перевірку довідок, виданих ПрАТ «ММК ім. Ілліча», оскільки це підприємство зареєстровано на території України, тимчасово окупованій російською федерацією.
Також відповідач відзначив, що згідно з даними ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати пенсій (ППВП)» ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років з 08 жовтня 2024 року; пенсійна справа зафіксована 17 березня 2025 року.
Просив відмовити в позові.
Третя особа правом на надання пояснення не скористалася.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.
На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
З 17 січня 1990 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (ідентифікаційний код 40329345) зареєстроване як юридична особа, у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень та адміністративним органом.
Надані відповідачем та ГУ ПФУ в Донецькій області матеріали пенсійної справи позивача містять такі документи: анкету-опитування; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ; військовий квиток серії НОМЕР_3 ; диплом серії НОМЕР_4 ; трудову книжку серії НОМЕР_5 ; відомості про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб, сформовані станом на 10 березня 2025 року; довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ПрАТ «ММК ім. Ілліча» 25 червня 2024 року за № 404; довідку ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 26 червня 2024 року № 640 про роботу позивача на цьому підприємстві; довіреність ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 07 грудня 2023 року № 21; розпорядження ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 09 липня 2024 року № 6-к про припинення трудового договору (контракту); заяву від 08 жовтня 2024 року про призначення пенсії за вислугу років; рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 16 жовтня 2024 року № 057150013265 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років за заявою від 08 жовтня 2024 року; заяву від 21 жовтня 2024 року про призначення пенсії за вислугу років; рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 28 жовтня 2024 року № 057150013265 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років за заявою від 21 жовтня 2024 року; заяву від 10 березня 2025 року про призначення пенсії за вислугу років; заяву від 10 березня 2025 року про призначення пенсії за вислугу років (довільної форми), яка містить повідомлення позивача про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації; рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 19 березня 2025 року № 057150013265 (дата-час розрахунку: 17 березня 2025 року 13:18) про призначення пенсії (з розрахунком стажу і заробітку); листи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27 липня 2023 року № 0800-1103-9/48633 та від 02 серпня 2023 року № 0800-1102-9/49916, адресовані ГУ ПФУ в Донецькій області, з інформацією про неможливість проведення перевірки пільгових довідок, виданих ПрАТ «ММК ім. Ілліча», як підприємства, документація якого залишена на тимчасово окупованій території, і які містять роз`яснення, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії за вислугу років, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються, у тому числі на тимчасово окупованій російською федерацією території України, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), сформовані станом на 17 березня 2025 року;
Суд встановив, що 21 жовтня 2024 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за вислугу років.
За принципом екстериторіальності для розгляду цієї заяви визначений структурний підрозділ ГУ ПФУ в Чернівецькій області.
28 жовтня 2024 року за наслідками розгляду заяви позивача та поданих ним документів ГУ ПФУ в Чернівецькій області прийняло рішення № 057150013265 «Про відмову у призначенні пенсії».
Відмовляючи у позивачу у призначенні пенсії, пенсійний орган виходив з такого.
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України – 21 жовтня 2024 року.
Вік заявника – 55 років.
Страховий стаж – 37 років 04 місяці 28 днів.
Пільговий стаж – 09 років 09 місяців 10 днів.
П. 2-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 передбачено право на пенсію за вислугою років, зокрема, працівникам локомотивних бригад, за умов, що на день набуття чинності Законом України від 03 жовтня 2017 № 2148-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі – Закон № 2148), тобто станом на 11 жовтня 2017 року, вони мають вислугу років, необхідну для призначення пенсії.
Згідно з п. «а» ст. 55 Закону № 1788 право на дострокове призначення пенсії мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, при досягнення 55 років та за наявності стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначеній роботі.
Перелік професій посад і робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 № 583 (далі – Перелік № 583).
Результат розгляду документів, доданих до заяви: 
За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
За доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно з довідкою від 25 червня 2024 року № 404 з 27 січня 1990 року по 30 листопада 2008 року, оскільки довідка видана не на підставі первинних документів, а ГУ ПФУ в Чернівецькій області не має правових підстав та можливості провести перевірку довідок, виданих ПрАТ «ММК ім. Ілліча».
Крім того, пенсійний орган повідомив, що згідно п. 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, що підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду України в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
Заявник зареєстрований та проживає в м. Маріуполі, що належить до тимчасово окупованої території.
В електронній пенсійній справі відсутня інформація про неодержання ним пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.
Заявник не працює.
Прийнято рішення у призначенні пенсії за вислугу років відмовити, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.
Заявнику роз`яснені порядок набрання чинності цим рішенням і право на його оскарження відповідно до вимог Закону України «Про адміністративну процедуру».
Розрахунок стажу (форма РС-право) до рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 28 жовтня 2024 року № 057150013265 суду не наданий.
Разом з тим в матеріалах пенсійної справи позивача наявний розрахунок стажу (форма РС-право) від 28 жовтня 2024 року, який містить такий алгоритм розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (дата звернення – 21 жовтня 2024 року, дата призначення – 08 жовтня 2024 року), а саме період:
з 01 вересня 1984 року по 14 липня 1987 року – навчання у вищих/середніх навчальних закладах – 02 роки 10 місяців 14 днів – зарахований до страхового стажу;
з 27 липня 1987 року по 03 листопада 1987 року – 03 роки 07 місяців 00 днів – зарахований до страхового стажу;
з 13 листопада 1987 року по 14 грудня 1989 року – військова служба строкова – 02 роки 01 місяць 2 дні – зарахований до страхового стажу;
з 27 січня 1990 року по 01 травня 1996 року – 06 років 03 місяці 05 днів – зарахований до страхового і спеціального стажу – робітники локомотивних бригад, водії вантажного транспорту;
з 02 травня 1996 року по 31 грудня 2003 року – 07 років 08 місяців 00 днів – зарахований до страхового і спеціального стажу – робітники локомотивних бригад, водії вантажного транспорту;
з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року – 04 роки 00 місяців 00 днів – зарахований до страхового і спеціального стажу – робітники локомотивних бригад, водії вантажного транспорту;
з 01 січня 2008 року по 10 жовтня 2017 року – 09 років 10 місяців 00 днів – до страхового і спеціального стажу – робітники локомотивних бригад, водії вантажного транспорту;
з 11 жовтня 2017 року по 31 березня 2022 року – 04 роки 06 місяців 00 днів – до страхового стажу;
всього – 37 років 04 місяці 28 днів.
Також суд встановив, що 19 березня 2025 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 057150013265 (дата-час розрахунку: 17 березня 2025 року 13:18) про призначення пенсії, згідно з яким з 08 жовтня 2024 року за заявою від 08 жовтня 2024 року позивачеві призначена пенсія за вислугу років, виходячи з такого:
Матеріали пенсійної справи позивача містять рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 19 березня 2025 року № 057150013265 про призначення пенсії (дата-час розрахунку: 17 березня 2025 року 13:18), відповідно до якого при призначенні пенсії ОСОБА_1 з 08 жовтня 2024 року пенсійний орган виходив з такого:
шифр та вид пенсії – 210 пенсія за вислугу років;
умови призначення – Закон № 1788;
середньомісячний заробіток – 44 454,25000;
дата звернення, вік, ознака роботи – 08 жовтня 2024 року, 55 років 08 місяців 17 днів, не працює;
особливості: право на призначення пенсії особам, що проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на ТОТ – з 22 січня 2024 року довічно;
тривалість стажу:
страховий стаж (повний) – 37 років 06 місяців 04 дні;
страховий стаж до 01 січня 2004 року – 19 років 02 місяці 04 дні;
страховий стаж після 01 січня 2004 року – 18 років 04 місяці 00 днів;
в тому числі: залізничники, водії вантажівок на шахтах та кар`єрах – 27 років 08 місяців 15 днів;
коефіцієнт стажу без урахування кратності – 0,37500;
коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((450/100*12)*1) – 0,37500;
08 жовтня 2024 року – 31 грудня 2024 року
розмір пенсії за віком (ст.27) (44454,25*0,37500) – 16 670,34 грн;
доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 2 років) – 47,22 грн;
загальний розмір пенсії – 16 717,56 грн;
місяць підвищення розміру пенсії – 01 вересня 2024 року;
розмір пенсії з надбавками – 16 717,56 грн;
01 січня 2025 року – довічно
[…].
Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право) (дата звернення – 08 жовтня 2024 року, дата призначення – 08 жовтня 2024 року), при вирішенні питання щодо наявності у позивача права на пенсію за вислугу років ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувало періоди:
з 01 вересня 1984 року по 14 липня 1987 року – навчання у вищих/середніх навчальних закладах – 02 роки 10 місяців 20 днів – до страхового стажу;
з 27 липня 1987 року по 03 листопада 1987 року – 00 років 03 місяці 07 днів – до страхового стажу;
з 13 листопада 1987 року по 14 грудня 1989 року – військова служба строкова – 02 роки 01 місяць 02 дні – до страхового стажу;
з 27 січня 1990 року по 01 травня 1996 року – 06 років 03 місяці 05 днів – до страхового і спеціального стажу – робітники локомотивних бригад, водії вантажного транспорту;
з 02 травня 1996 року по 31 грудня 2003 року – 07 років 08 місяців 00 днів – до страхового і спеціального стажу – робітники локомотивних бригад, водії вантажного транспорту;
з 01 січня 2004 року по 10 жовтня 2017 року – 13 років 09 місяців 10 днів – до страхового і спеціального стажу – робітники локомотивних бригад, водії вантажного транспорту;
з 11 жовтня 2017 року по 31 березня 2022 року – 04 роки 05 місяців 21 день – до страхового стажу;
з 01 липня 2024 року по 09 липня 2024 року - 00 років 00 місяців 09 днів – до страхового стажу,
всього – 37 років 05 місяців 14 днів,
стаж, що дає право на пенсію за вислугу років – 27 років 08 місяців 15 днів.
З приводу періодів роботи, на зарахування яких до спеціального стажу претендує позивач, суд встановив такі обставини.
Трудова книжка серії НОМЕР_5 містить такі записи.
[…]
Запис 6 – 27 січня 1990 року на підставі наказу від 25 січня 1990 року № 20 позивач був прийнятий на роботу в цех експлуатації та ремонту локомотивів Ордена Леніна і ордена Жовтневої Революції металургійного комбінату імені Ілліча помічником машиніста тепловозу.
Запис 7 – 01 травня 1996 року на підставі наказу від 01 травня 1996 року № 1446 переведений там же машиністом тепловозу.
Запис 8 – відкрите акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» перейменовано на публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», рішення загальних зборів акціонерів, протокол від 01 липня 2010 року № 13.
Запис 9 – 04 листопада 2015 року на підставі розпорядження від 03 листопада 2015 року № 10897 переведений в Управління залізничного транспорту в цех рухомого складу машиністом тепловозу.
Після запису 9 будь-які інші записи про роботу позивача (переведення, звільнення, прийом) в трудовій книжці відсутні.
Разом з тим Відомості про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб, крім даних, наведених в трудовій книжці позивача, містять таку додаткову інформацію:
[…]
13. Назва юридичної особи – роботодавця – ПрАТ «ММК ім. Ілліча»; дата запису (за сканованими документами) – 04 травня 2016 року; зміст відомостей – машиніст тепловоза; документ-підстава – наказ від 25 квітня 2016 року № 21.
14. Назва юридичної особи – роботодавця – ПрАТ «ММК ім. Ілліча»; дата запису (за сканованими документами) – 01 січня 2018 року; зміст відомостей – машиніст тепловоза; документ-підстава – наказ від 25 квітня 2016 року № 21.
15. Назва юридичної особи – роботодавця – ПрАТ «ММК ім. Ілліча»; дата запису (за звітними відомостями, поданими роботодавцем) – 09 липня 2024 року; зміст відомостей – звільнено з роботи (основне місце роботи); професія, спеціальність (за звітними відомостями, поданими роботодавцем) – машиніст тепловоза; причина припинення трудових відносин – за власним бажанням, вихід на пенсію, ст. 38 КЗпП; документ-підстава – розпорядження від 09 липня 2024 року № 6-к.
Наведені вище відомості про роботу позивача також підтверджені довідкою ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 26 червня 2024 року № 640 і розпорядженням ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 09 липня 2024 року № 6-к про припинення трудового договору (контракту) (форма № П-4).
Як свідчить довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25 червня 2024 року № 404, видана ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 80/9), ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в періоди:
з 27 січня 1990 року по 30 квітня 1996 року,
з 01 травня 1996 року по 11 жовтня 2017 року,
виконував роботи у локомотивних бригадах, організації перевезень, забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті (ЗЦ УЗТ) за професією помічника машиніста тепловоза, машиніста тепловоза, що передбачена Переліком № 583.
За період з 27 січня 1990 року по 11 жовтня 2017 року – 27 років 08 місяців 15 днів.
Довідка видана на підставі ст. 55 Закону № 1788.
Додаткові відомості: особові рахунки, технологічний процес, штатний розклад, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства, технологія виробництва.
Крім того довідка від 25 червня 2024 року № 404 містить інформацію про перейменування (реорганізацію) ПрАТ «ММК ім. Ілліча».
Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 , набутий за час роботи в ПрАТ «ММК ім. Ілліча», а саме за:
12 місяців 2000 року, 12 місяців 2001 року, 12 місяців 2003 року, 12 місяців 2004 року, 12 місяців 2005 року, 12 місяців 2006 року – за кодом підстави ЗП3013Б1;
12 місяців 2002 року – за кодом підстави ЗП3013І1;
12 місяців 2008 року, 12 місяців 2009 року, 12 місяців 2010 року, 12 місяців 2011 року, 12 місяців 2012 року, 12 місяців 2013 року, 12 місяців 2014 року, 12 місяців 2015 року, 12 місяців 2016 року, 12 місяців 2017 року – за кодом підстави ЗП3055А1.
Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства з 05 листопада 1991 року:
код підстави «ЗП3013Б1» проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки – після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки – після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам;
код підстави «ЗП3013І1» проставляється працівникам інших виробництв, професій та посад, дострокові пенсії яким залежно від умов праці встановлені за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховують до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого законодавством;
код підстави «ЗПЗ055А1» проставляється робітникам локомотивних бригад і окремій категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи суду не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058).
На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто станом на 21 жовтня 2024 року, Закон № 1058 діяв в редакції від 24 серпня 2024 року.
03 жовтня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі – Закон № 2148), який набрав чинності 11 жовтня 2017 року.
П. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. 52, 54 та 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788), пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788.
Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до абз. 1-2 п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Ст. 55 Закону № 1788 визначені умови призначення пенсії за вислугу років окремим категоріям працівників.
П. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в первинній редакції) передбачала, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, – за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи:
чоловіки – після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;
жінки – після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
02 березня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі – Закон № 213), який набрав чинності 01 квітня 2015 року.
П. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в редакції Закону № 213) передбачав, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, – за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, – після досягнення 55 років і при стажі роботи:
для чоловіків – не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;
для жінок – не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
Отже, внаслідок змін, внесених Законом № 213, був збільшений раніше визначений п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1058 загальний стаж роботи, необхідний чоловікам для призначення пенсії за вислугу років, з 25 до 30 років.
04 червня 2019 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 2-р/2019 (далі – Рішення КСУ № 2-р/2019), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».
Положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України № 213 і № 911, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (п. 1-2 резолютивної частини Рішення КСУ № 2-р/2019).
З-поміж іншого в абз. 6-7 п. 3.4 мотивувальної частини Рішення КСУ № 2-р/2019 Конституційний Суд України зазначив, що положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213 щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави. З огляду на наведене оспорювані положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, суперечать положенням ст. 1, 3, 46 Основного Закону України.
Вирішуючи питання про те, норми якого закону слід застосовувати у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 21 жовтня 2024 року про призначення пенсії за вислугу років ГУ ПФУ в Чернівецькій області належало застосовувати п. 2-1, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) та п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в редакції до внесення змін Законом № 213).
Професії «машиніст і помічник машиніста тепловозів» включені до Переліку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 (далі – Перелік № 583).
Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований нормами ст. 44 Закону № 1058.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення […] пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням […] пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення […] пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто […].
Порядок подання та оформлення документів для призначення […] пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Строки призначення пенсії визначені ст. 45 Закону № 1058.
Згідно з абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією […].
Абз. 1 ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 визначено, що документи про призначення […] пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення […] або про відмову в призначенні […] пенсії.
При цьому 20 березня 2023 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2981-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення пенсій особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, на якій ведуться бойові дії» (далі – Закон № 2981), який набрав чинності 15 квітня 2023 року.
На підставі розділу І Закону № 2981 п. 14-6 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 доповнений підп. 14-6.2 такого змісту:
«14-6.2. Тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій російською федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений ч. 1 ст. 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається:
[…]
за вислугу років – з дня, наступного за днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію, але не раніше 24 лютого 2022 року.
[…]
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та тимчасово окупованих російською федерацією територій України формується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Термін «тимчасово окупована російською федерацією територія України» для цілей цього підпункту вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».».
П. 2 розділу ІІ Закону № 2981 установлено, що особам, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій російською федерацією території України та яким у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом, крім тих осіб, у яких строк звернення за призначенням відповідної пенсії сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсію призначено з дня звернення, за їх бажанням пенсія обчислюється з урахуванням положень підп. 14-6.2 п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.
В пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, де ведуться бойові дії», обґрунтовуючи необхідність прийняття законопроекту, суб`єкт законодавчої ініціативи, з-поміж іншого, вказав таке:
«[…] у різний період після повномасштабного вторгнення окупованими були близько 20 відсотків території України, а сотні тисяч громадян України опинились в окупації.
Однією з гострих проблем для осіб, які досягли пенсійного віку або стали особами з інвалідністю, та які опинились в окупації, є призначення та отримання пенсійних виплат.
Проблема полягає в тому, що особи, які досягли пенсійного віку або стали особами з інвалідністю та проживають на тимчасово окупованій території або на території, де ведуться бойові дії, з незалежних від них причин не можуть безпосередньо звернутись до органів Пенсійного фонду України у зв`язку із тимчасовою неможливістю здійснювати свої повноваження такими органами на тимчасово окупованих територіях, а через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України можливості подати заяву та підтверджуючі документи немає можливості у зв`язку із відсутністю на окупованих територіях інтернет-зв`язку та українського мобільного зв`язку.
Таким чином, зазначені особи з об`єктивних причин позбавлені можливості звернутись за призначенням пенсії у встановленому станом на даний час порядку.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист.
Чинним станом на даний час пенсійним законодавством передбачено, що пенсія за віком та по інвалідності призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку (встановлення інвалідності), якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (ст. 83 Закону № 1788 та ст. 45 Закону № 1058).
Незважаючи на поважність причини пропуску 3-місячного терміну за призначенням пенсії, органи Пенсійного фонду України відмовляють у призначенні пенсії з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, оскільки чинне законодавство не містить переліку причин, які можуть вважатися поважними для пропуску відповідного строку на звернення.
Вказана ситуація призводить до того, що громадяни України, які проживають на тимчасово окупованих територіях, залишаються без засобів для існування та змушені звертатись до окупаційної влади для отримання фінансової допомоги.
З огляду на це, є необхідність у внесенні змін до чинного законодавства в частині надання можливості особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, де ведуться бойові дії, під час дії воєнного стану та протягом трьох місяців з дня його припинення чи скасування, на призначення пенсії з дня досягнення пенсійного віку, незважаючи на пропуск передбаченого станом на даний час 3-місячного терміну на звернення за призначенням пенсії.
[…]».
Отже, Закон № 2981 спрямований на забезпечення соціальної захищеності громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, де ведуться бойові дії, зокрема, шляхом надання можливості для призначення пенсії за вислугу років – з дня, наступного за днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію, але не раніше 24 лютого 2022 року.
За визначенням, наведеним в п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян України та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі – Закон № 1207), тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) – це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.
Місце проживання позивача зареєстровано в м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області.
Місто Маріуполь Маріупольської міської територіальної громади Маріупольського району Донецької області в період з 24 лютого 2022 року по 20 травня 2022 року було територією активних бойових дій, з 21 травня 2022 року – є територією України, тимчасово окупованою російською федерацією, про що свідчить Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, (далі – Перелік № 376).
Відтак, при вирішенні питання щодо дати, з якої позивач набув право на пенсію, застосуванню підлягають норми підп. 14-6.2 п. 14-6 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 15 лютого 2024 року.
При цьому 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі – Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, […] пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії – додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі – орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, […] пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі – вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі – Портал Дія) з використанням електронного підпису, […].
[…]
Згідно з п. 1.7 розділу І Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, […].
[…]
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058.
[…]
Документи, необхідні для призначення пенсії, визначені розділом ІІ Порядку № 22-1.
Відповідно до п. 2.4 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підп. 1-4 п. 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.
Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
В свою чергу згідно з підп. 1-4 п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення додаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків […], надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;
2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі Порядок № 637). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі – персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі – Положення № 10-1), а у разі необхідності – за формою згідно з додатком 3 до Положення № 10-1 (далі – індивідуальні відомості про застраховану особу).
[…]
3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) […].
[…]
4) відомості про місце проживання особи.
[…].
Абз. 1 п. 2.28 розділу ІІ Порядку № 22-1 установлено, що інформація, що міститься в державних електронних інформаційних ресурсах, отримується шляхом електронної інформаційної взаємодії або направлення запитів до власників (розпорядників) зазначених відомостей.
Приймання, оформлення і розгляд документів регламентовані розділом ІV Порядку № 22-1.
Згідно з абз. 1 п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Відповідно до п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: […] реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; […] повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи […]; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з п. 2.28 розділу II цього Порядку; […]; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). […]; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих […], електронну пенсійну справу.
Згідно з п. 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
[…]
П. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 установлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні […] із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. […]
Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено […] пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, […]. Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.
Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, […].
Відповідно до п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення […] пенсії […] пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи […] для здійснення виплати пенсії.
[…]

Висновки суду по суті позовних вимог.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям ГУ ПФУ в Чернівецькій області рішення від 28 жовтня 2024 року № 057150013265 «Про відмову у призначенні пенсії».
Цим рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788 через відсутність необхідного спеціального стажу.
Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, суду належить перевірити додержання пенсійним органом вимог Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-ІХ «Про адміністративну процедуру» (далі – Закон № 2073), а прийняте ним рішення – на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.
В розумінні п. 1, 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 2073 у спірних правовідносинах відповідач є адміністративним органом, а прийняте ним рішення – адміністративним актом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2073 адміністративна процедура має проводитись з додержанням таких принципів: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9) ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту.
За розрахунком ГУ ПФУ в Чернівецькій області, спеціальний стаж позивача становить 09 років 09 місяців 10 днів.
При цьому, як свідчить зміст оскаржуваного рішення, ГУ ПФУ в Чернівецькій області відмовило у зарахуванні до спеціального стажу періоду роботи з 27 січня 1990 року по 03 грудня 2007 року згідно з довідкою від 25 червня 2024 року № 404, оскільки ця довідка видана не на підставі первинних документів, а пенсійний орган не має підстав і можливості провести перевірку довідок, видах ПрАТ «ММК ім. Ілліча».
Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 48 КЗпП облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом № 2464.
Відповідно до ч. 3 ст. 48 КЗпП роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, […], записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, […].
Згідно зі ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
П. 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії […] за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
[…]
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абз. 2 п. 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
В свою чергу, в абз. 2 п. 18 Порядку № 637 йдеться про підтвердження стажу роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій російською федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів.
Аналіз наведених вище норм КЗпП, Закону № 1788 і Порядку № 637 зумовлює такі висновки: спеціальний стаж може бути підтверджений належним чином оформленими записами в трудовій книжці та/або даними про спеціальний стаж, наявними в Реєстрі застрахованих осіб; необхідність в поданні уточнюючої довідки постає лише в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Записи 6-9 трудової книжки, дані системи персоніфікованого обліку, а також відомості, наведені в довідці від 25 червня 2024 року № 404 в їх сукупності свідчать про те, що в періоди з 27 січня 1990 року по 30 квітня 1996 року і з 01 травня 1996 року по 11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 працював в ПрАТ «ММК ім. Ілліча» помічником машиніста тепловоза, машиністом тепловоза, виконував роботи у локомотивних бригадах, з організації перевезень, забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті, тобто за професіями, включеними в Перелік № 583.
Отже, позивач має право на зарахування до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788 періодів з 27 січня 1990 року по 30 квітня 1996 року та з 01 травня 1996 року по 11 жовтня 2017 року (день набрання чинності Закону № 2148, з урахуванням положень п. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148)).
Загальна тривалість спеціального стажу, набутого позивачем за період з 27 січня 1990 року по 11 жовтня 2017 року становить 27 років 08 місяців 15 днів.
Тобто станом на 11 жовтня 2017 року (день набрання чинності Законом № 2148) позивач набув необхідний спеціальний стаж, передбачений п. «а» ст. 55 Закону № 1788, понад 12 років 06 місяців.
Суд відзначає, що внесення записів до трудової книжки, оформлення та збереження первинних кадрових документів, видача довідки про підтвердження стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній належить до обов`язків роботодавця – ПрАТ «ММК ім. Ілліча».
Відтак, позивач не може нести відповідальність і зазнавати негативні наслідки через певні недоліки в оформленні уточнюючої довідки.
Довідка від 25 червня 2024 року № 404 відповідає формі, наведеній в додатку 5 до Порядку № 637, містить конкретні відомості про періоди роботи позивача, професію (посаду), характер виконуваної роботи.
Довідка видана на підставі особових рахунків, технологічного процесу, штатного розкладу, даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства, технології виробництва.
Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
Подібні висновки наведені Верховним Судом в постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 672/914/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 127/1849/17.
Катастрофічні наслідки, до яких призвели дії російської федерації під час активних бойових дій та подальшої окупації м. Маріуполя, є загальновідомими.
Відтак, неможливість пенсійних органів провести перевірку первинних документів про роботу позивача, а також пільгової довідки через те, що первинні документи ПрАТ «ММК ім. Ілліча» залишились на тимчасово окупованій території (м. Маріуполь), не може слугувати підставою для відмови у зарахуванні відповідних періодів роботи позивача до його спеціального стажу і, як наслідок, позбавлення його права на пенсію.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто за умови підтвердження спеціального стажу, позивач як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
До того ж на підставі наданих позивачем документів пенсійні органи врахували до спеціального стажу позивача період з 27 січня 1990 року по 11 жовтня 2017 року, про що свідчить рішення від 19 березня 2025 року № 057150013265 про призначення пенсії (дата-час розрахунку: 17 березня 2025 року 13:18) з розрахунком стажу (форма РС-право) до нього.
З приводу посилання пенсійного органу на відсутність відомостей про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації суд зазначає таке.
Дійсно разом з заявою від 21 жовтня 2024 року позивач не надав такого повідомлення.
Поряд із цим відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 2073 особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно виплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.
Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону № 2073 адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків.
Ч. 3 ст. 17 Закону № 2073 установлено, що особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи.
Відповідно до п. 1, 2, 4, 5, 7 ч. 1 ст. 28 Закону № 2073 учасники адміністративного провадження мають право: отримувати від адміністративного органу роз`яснення щодо порядку здійснення адміністративного провадження, а також щодо змісту своїх прав та обов`язків у межах адміністративного провадження, визначених законом; брати участь в адміністративному провадженні особисто […]; бути заслуханими адміністративним органом з питань, що є предметом адміністративного провадження, до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес такого учасника; отримувати та надавати документи, інші докази, що стосуються обставин справи; подавати клопотання про: […] витребування документів або відомостей, необхідних для розгляду та вирішення справи.
Крім того, відповідно до п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, має письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково.
В порушення принципу гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні, перш ніж прийняти рішення про відмову у призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Чернівецькій області не повідомило ОСОБА_1 яких документів, за висновком пенсійного органу, не вистачає, не надало позивачу можливості надати пояснення, подати додаткові документи, в тому числі повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення держави-агресора.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 28 жовтня 2024 року № 057150013265 «Про відмову у призначенні пенсії» підлягає визнанню протиправним.
Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.
Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Чернівецькій області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих ним документів.
Крім того, в процесі розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії і прийнятті оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області не забезпечило дотримання принципів адміністративної процедури, про які йдеться в п. 1, 3, 5, 12 ч. 1 ст. 4 Закону № 2073.
Прийняття рішення у справі регламентовано нормами ст. 69 Закону № 2073.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону № 2073 за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.
Умови правомірності адміністративного акта наведені у ст. 87 Закону № 2073.
Згідно з ч. 1 ст. 87 Закону № 2073 адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття акта.
Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону № 2073 протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним ч. 1 цієї статті, зокрема:
1) прийнятий адміністративним органом, що:
а) не мав на це повноважень;
б) використав дискреційні повноваження незаконно;
2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта;
3) порушує норми матеріального права;
4) не відповідає принципам адміністративної процедури.
Порушення адміністративним органом передбаченої законом адміністративної процедури, якщо воно не вплинуло і не могло вплинути на правомірність вирішення справи по суті, не спричиняє протиправності адміністративного акта (ч. 3 ст. 87 Закону № 2073).
Допущені відповідачем порушення принципів адміністративної процедури призвели до неправильного вирішення по справі по суті, що є самостійною і достатньою підставою для визнання його протиправним (п. 4 ч. 2 ст. 87 Закону № 2073).
Оскільки рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 28 жовтня 2024 року № 057150013265 «Про відмову у призначенні пенсії» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.
Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення суд вважає за необхідне застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788 з 10 липня 2024 року.
За визначенням, наведеним у п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 2073, дискреційне повноваження – повноваження, надане адміністративному органу законом, обрати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
Як визначено у Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року, дискреційні повноваження означають свободу адміністрації оцінювати ситуації й приймати у них рішення, надають адміністрації простір у здійсненні вибору між вільними рішеннями.
Проявом адміністративного розсуду може бути:
а) коли норма, встановлюючи певні варіанти рішень, зобов`язує орган зробити вибір одного з варіантів;
б) коли норма уповноважує орган або посадову особу діяти на власний розсуд і при цьому настання правових наслідків не пов`язується конкретними умовами тощо.
Разом з цим у випадку досягнення особою, яка претендує на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788, 55-річного віку і за наявності у неї не менше 25 років страхового стажу, в тому числі не менше 12 років 06 місяців спеціального стажу, набутого станом на 11 жовтня 2017 року, пенсійний орган має лише один варіант правомірної поведінки – прийняти рішення про призначення пенсії, тобто йдеться про повноваження, які не є дискреційними.
При визначенні дати, з якої позивач набув право на пенсію, суд враховує положення підп. 14-6.2 п. 14-6 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до яких у період дії воєнного стану в Україні для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій російською федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні, за умови що передбачений ч. 1 ст. 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія за вислугу років призначається з дня, наступного за днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію, але не раніше 24 лютого 2022 року.
Також суд бере до уваги, що згідно з розпорядженням ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 09 липня 2024 року № 6-к позивач звільнений з роботи за професією машиніста тепловоза 09 липня 2024 року.
Отже, право на пенсію за вислугу років виникло у позивача з 10 липня 2024 року, з дня, наступного за днем звільнення з роботи, що дає право на таку пенсію.
Позивач вважає, що відповідно до підп. 14-6.2 п. 14-6 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 він набув право на пенсію з 22 січня 2024 року, тобто з дня, наступного за днем досягнення ним 55-річного віку.
Такий висновок позивача є помилковим, позаяк він претендує на призначення пенсії за вислугу років, (а не пенсії за віком), і підп. 14-6.2 п. 14-6 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 пов`язує виникнення права на цей вид пенсійної виплати не з днем досягнення пенсійного віку, а з днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію.
Відтак позовні вимоги в частині покладання на пенсійний орган обов`язку призначити пенсію з 22 січня 2024 року не підлягають задоволенню.
Посилання відповідача на те, що з 08 жовтня 2024 року позивачеві призначена пенсія за вислугу років згідно з рішенням від 19 березня 2025 року № 057150013265 про призначення пенсії (дата-час розрахунку: 17 березня 2025 року 13:18), не спростовує висновків суду по суті позовних вимог, оскільки право на цей вид пенсії позивач набув 10 липня 2024 року, а пенсія призначена з 08 жовтня 2024 року.
Суд зауважує, що з огляду на приписи п. 4.2, 4.10 Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є ГУ ПФУ в Чернівецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.
Отже, саме на ГУ ПФУ в Чернівецькій області суд покладає обов`язок щодо призначення пенсії.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Ухвалою від 14 березня 2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору; задовольнив його клопотання про відстрочення сплати судового збору та відстрочив позивачу сплату судового збору за подання цього позову в розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у справі.
Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 968,96 грн.
Керуючись ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (ідентифікаційний код 40329345, місцезнаходження: 58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача – Пенсійного фонду України (ідентифікаційний код 00035323, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 9) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 28 жовтня 2024 року № 057150013265 «Про відмову у призначенні пенсії».
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10 липня 2024 року.
4. В іншій частині позовних вимог – відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь держави судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
8. Повне судове рішення складено 27 травня 2026 року.

Суддя Т.О. Кравченко