ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/3899/25	

за позовом Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради, м. Покров, Дніпропетровська область 
до Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління, м. Дніпро 
про зобов`язання вчинити певні дії; стягнення суми основного боргу у розмірі 71 989,04 грн., інфляційної складової у розмірі 3 745,22 грн., 3% річних у розмірі 928,95 грн. 

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.
Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління про:
- зобов`язання відповідача укласти з Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради додаткову угоду № 3 до договору № 20 від 20.05.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та розподіл в редакції позивача;
- стягнення суми основного боргу у розмірі 71 989,04 грн., інфляційної складової у розмірі 3 745,22 грн., 3% річних у розмірі 928,95 грн.
Ухвалою суду від 22.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/3899/25 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач зазначив, що між Виконавчим комітетом Покровської міської ради (надалі - орендодавець), Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (надалі - балансоутримувач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (надалі - орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області № 14 від 15.01.2024 (надалі - договір оренди).
Відповідно до п. 1.1 договору оренди, орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у п. 4 Умов (частина нежитлової будівлі), вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.
За умовами п. 3.1 договору, орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.
До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальником комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.
Позивач вказав, що за актом приймання - передачі від 15.01.2024 балансоутримувач передав, а орендар прийняв в користування об`єкт оренди.
В подальшому, за твердженням позивача, між Виконавчим комітетом Покровської міської ради (надалі - орендодавець), Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (надалі - балансоутримувач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (надалі - орендар) був підписаний договір від 18.11.2024, за умовами якого сторони домовились з 01.12.2024 припинити дію договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області № 14 від 15.01.2024.
Позивач зазначив, що за актом від 30.11.2024 об`єкт оренди був повернутий балансоутримувачу.
Позивач стверджує, що в період дії договору оренди між Дніпровським квартирно-експлуатаційним управлінням (надалі - сторона-1) та Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (надалі - сторона-2) був укладений договір № 20 від 20.05.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та розподіл (надалі - договір про відшкодування витрат).
Пунктом 1.1 договору про відшкодування витрат визначено, що сторона-1 відшкодовує стороні-2 витрати за спожиту стороною-1 електричну енергію та розподіл згідно договору оренди № 14 від 15.01.2024 на користування нерухомим майном.
Відповідно до п. 1.2 договору про відшкодування витрат, загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню, становить 61 857,55 грн. без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Сума цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законом порядку.
Так, за відомостями позивача, з 01.01.2024 по 30.09.2024 відповідач отримав через позивача комунальні послуги, передбачені договором про відшкодування витрат, на загальну суму 261081,88 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами прийому наданих послуг №61/4 від 24.05.2024 на суму 61 857,55 грн., № 61/7 від 22.08.2024 на суму 87 970,78 грн., № 61/10 від 14.10.2024 на суму 111 253,55 грн.
Пунктом 9.1 договору про відшкодування витрат встановлено, що усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками сторін.
Відповідно до п. 9.3 договору про відшкодування витрат, внесення змін у договір чи його розірвання допускається тільки за згодою сторін або за ініціативи однієї сторони у визначеному умовами договору порядку.
Згідно з п. 9.4 договору про відшкодування витрат, внесення змін у договір оформлюється додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору.
Позивач зазначив, що у зв`язку зі збільшенням ціни договору про відшкодування витрат між сторонами було підписано:
1) Додаткову угоду № 1 від 01.08.2024 до договору № 20 від 20.05.2024, відповідно до п. 1 якої, у зв`язку зі збільшенням ціни на постачання електричної енергії збільшено суму договору на 87 970,78 грн. без ПДВ.
Викладено пункт 1.2 розділу 1 "Предмет договору" в наступній редакції: "1.2. Загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню, становить 149 828,33 грн. без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законом порядку."
2) Додаткову угоду № 2 від 01.10.2024 до договору № 20 від 20.05.2024, відповідно до п. 1 якої, у зв`язку зі збільшенням ціни на постачання електричної енергії збільшено суму договору на 111 253,55 грн. без ПДВ.
Викладено пункт 1.2 розділу 1 "Предмет договору" в наступній редакції: "1.2. Загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню, становить 261 081,88 грн. без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законом порядку."
Однак, як зазначив позивач, в подальшому, у період з 01.10.2024 по 30.11.2024 надавач послуг відпустив, а споживач прийняв загалом 6 992,918 кВт*г активної електроенергії згідно з договором оренди № 14 від 15.01.2024. Що підтверджується актом приймання - передачі енергопослуг від 30.11.2024, підписаним представниками Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради та Військової частини НОМЕР_1 .
На підставі цього, за твердженням позивача, представником Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради були складені: акт прийому наданих послуг № 61/11 від 03.01.2025 на суму 71 989,04 грн., рахунок від 10.01.2025 на суму 71 989,04 грн., акт звіряння розрахунків за період з 15.01.2024 по 30.11.2024, додаткову угоду № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024 та направлено перелічені документи на адресу відповідача разом із супровідним листом № 64/03.2 від 13.01.2025 (поштове відправлення № 5330405097727).
Позивач стверджує, що поштове відправлення № 5330405097727 було отримано відповідачем 20.01.2025, про що свідчить підпис останнього на відповідному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Позивач вказав, що разом із супровідним листом № 423/03.2 від 17.03.2025 позивачем повторно направлялись на адресу відповідача акт прийому наданих послуг № 61/11 від 03.01.2025 на суму 71 989,04 грн., рахунок від 10.01.2025 на суму 71 989,04 грн., акт звіряння розрахунків за період з 15.01.2024 по 30.11.2024, додаткова угода № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024 (поштове відправлення № 5330405111258).
Поштове відправлення № 5330405111258 було отримано відповідачем 03.04.2025, про що свідчить підпис останнього на відповідному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Так, як вказав позивач, за умовами додаткової угоди № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024, у зв`язку зі збільшенням ціни на постачання електричної енергії, позивач пропонував збільшити суму договору на 71 989,04 грн. без ПДВ.
Викласти пункт 1.2 розділу 1 "Предмет договору" в наступній редакції: "1.2. Загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню, становить 333 070,92 грн. без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законом порядку."
Проте, від підписання додаткової угоди № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024 відповідач, за твердженням позивача, безпідставно відмовився.
Що і стало причиною виникнення спору.
Крім того, позивач зазначив, що пунктом 2.3.3 договору про відшкодування витрат встановлено, що сторона 1 зобов`язується після отримання від Сторони 2 рахунку (рахунків) на оплату та акту (актів) прийому наданих послуг електроенергії та розподілу здійснювати оплату згідно ст. 46, 48, 49 БКУ на розрахунковий рахунок сторони 2 протягом п`ятнадцяти банківських днів.
Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням приписів пункту 2.3.3 договору про відшкодування витрат, строк виконання відповідачем зобов`язання з компенсації позивачу вартості спожитої електричної енергії на суму 71 989,04 грн. настав 09.02.2025.
Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не компенсував позивачу вартість спожитої електричної енергії у встановлені строки.
За таких обставин, за розрахунком позивача, у Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління утворилась заборгованість перед Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради заборгованість у розмірі 71 989,04 грн.
За порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 928,95 грн. за загальний період з 10.02.2025 до 16.07.2025 та інфляційну складову у розмірі 3 745,22 грн. за загальний період з лютого 2025 року по червень 2025 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.
Відповідач наполягає на тому, що укладання договору про постачання електричної енергії (відшкодування витрат за спожиту електричну енергію), укладення додаткових угод до такого договору, за якими відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, взяв на себе грошові зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань, установлених в кошторисі, є неправомірним та вважається грубим порушенням бюджетного законодавства.
Також відповідач вказав, що єдиною законною підставою для відшкодування витрат за спожиту електричну енергію в 2025 році з коштів Державного бюджету України є укладений новий договір про відшкодування.
Відповідач зазначив, що станом на дату пред`явлення позовної заяви жодних пропозицій (оферт) про укладення такого договору від Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро не надходило.
Позовна вимога позивача про стягнення 76 663,22 грн. заборгованості, на думку відповідача, також є безпідставною і необґрунтованою, оскільки є похідною від першої вимоги.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ. 
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про:
- зобов`язання відповідача укласти з Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради додаткову угоду № 3 до договору № 20 від 20.05.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та розподіл в редакції позивача;
- стягнення суми основного боргу у розмірі 71 989,04 грн., інфляційної складової у розмірі 3 745,22 грн., 3% річних у розмірі 928,95 грн.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити: які саме правовідносини склались між сторонами; обставини укладання договору; строк його дії; розмір плати за послуги; чи наявні правові підстави для зміни умов договору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Між Виконавчим комітетом Покровської міської ради (надалі - орендодавець), Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (надалі - балансоутримувач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (надалі - орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області № 14 від 15.01.2024 (надалі - договір оренди).
Відповідно до п. 1.1 договору оренди, орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у п. 4 Умов (частина нежитлової будівлі), вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.
За умовами п. 3.1 договору, орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.
До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальником комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.
За актом приймання - передачі від 15.01.2024 балансоутримувач передав, а орендар прийняв в користування об`єкт оренди.
В подальшому, між Виконавчим комітетом Покровської міської ради (надалі - орендодавець), Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (надалі - балансоутримувач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (надалі - орендар) був підписаний договір від 18.11.2024, за умовами якого сторони домовились з 01.12.2024 припинити дію договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області № 14 від 15.01.2024.
За актом від 30.11.2024 об`єкт оренди був повернутий балансоутримувачу.
В період дії договору оренди між Дніпровським квартирно-експлуатаційним управлінням (надалі - сторона-1) та Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (надалі - сторона-2) був укладений договір № 20 від 20.05.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та розподіл (надалі - договір про відшкодування витрат).
Пунктом 1.1 договору про відшкодування витрат визначено, що сторона-1 відшкодовує стороні-2 витрати за спожиту стороною-1 електричну енергію та розподіл згідно договору оренди № 14 від 15.01.2024 на користування нерухомим майном.
Відповідно до п. 1.2 договору про відшкодування витрат, загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню, становить 61 857,55 грн. без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Сума цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законом порядку.
Так, з 01.01.2024 по 30.09.2024 відповідач отримав через позивача комунальні послуги, передбачені договором про відшкодування витрат, на загальну суму 261 081,88 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами прийому наданих послуг № 61/4 від 24.05.2024 на суму 61 857,55 грн., № 61/7 від 22.08.2024 на суму 87 970,78 грн., № 61/10 від 14.10.2024 на суму 111 253,55 грн.
Пунктом 9.1 договору про відшкодування витрат встановлено, що усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками сторін.
Відповідно до п. 9.3 договору про відшкодування витрат, внесення змін у договір чи його розірвання допускається тільки за згодою сторін або за ініціативи однієї сторони у визначеному умовами договору порядку.
Згідно з п. 9.4 договору про відшкодування витрат, внесення змін у договір оформлюється додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору.
У зв`язку зі збільшенням ціни договору про відшкодування витрат між сторонами було підписано:
1) Додаткову угоду № 1 від 01.08.2024 до договору № 20 від 20.05.2024, відповідно до п. 1 якої, у зв`язку зі збільшенням ціни на постачання електричної енергії збільшено суму договору на 87 970,78 грн. без ПДВ.
Викладено пункт 1.2 розділу 1 "Предмет договору" в наступній редакції: "1.2. Загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню, становить 149 828,33 грн. без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законом порядку."
2) Додаткову угоду № 2 від 01.10.2024 до договору № 20 від 20.05.2024, відповідно до п. 1 якої, у зв`язку зі збільшенням ціни на постачання електричної енергії збільшено суму договору на 111 253,55 грн. без ПДВ.
Викладено пункт 1.2 розділу 1 "Предмет договору" в наступній редакції: "1.2. Загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню, становить 261 081,88 грн. без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законом порядку."
Однак, в подальшому, у період з 01.10.2024 по 30.11.2024 надавач послуг відпустив, а споживач прийняв загалом 6 992,918 кВт*г активної електроенергії згідно з договором оренди №14 від 15.01.2024. Що підтверджується актом приймання - передачі енергопослуг від 30.11.2024, підписаним представниками Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради та Військової частини НОМЕР_1 .
На підставі цього представником Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради були складені: акт прийому наданих послуг № 61/11 від 03.01.2025 на суму 71 989,04 грн., рахунок від 10.01.2025 на суму 71 989,04 грн., акт звіряння розрахунків за період з 15.01.2024 по 30.11.2024, додаткову угоду № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024 та направлено перелічені документи на адресу відповідача разом із супровідним листом № 64/03.2 від 13.01.2025 (поштове відправлення № 5330405097727).
Поштове відправлення № 5330405097727 було отримано відповідачем 20.01.2025, про що свідчить підпис останнього на відповідному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Разом із супровідним листом № 423/03.2 від 17.03.2025 позивачем повторно направлялись на адресу відповідача акт прийому наданих послуг № 61/11 від 03.01.2025 на суму 71 989,04 грн., рахунок від 10.01.2025 на суму 71 989,04 грн., акт звіряння розрахунків за період з 15.01.2024 по 30.11.2024, додаткова угода № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024 (поштове відправлення № 5330405111258).
Поштове відправлення № 5330405111258 було отримано відповідачем 03.04.2025, про що свідчить підпис останнього на відповідному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Так, за умовами додаткової угоди № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024, у зв`язку зі збільшенням ціни на постачання електричної енергії, позивач пропонував збільшити суму договору на 71 989,04 грн. без ПДВ.
Викласти пункт 1.2 розділу 1 "Предмет договору" в наступній редакції: "1.2. Загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню, становить 333 070,92 грн. без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законом порядку."
Проте, від підписання додаткової угоди № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024 відповідач відмовився, аргументуючи свою відмову закінченням бюджетного періоду.
За приписами статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За умовами ст. 181 ГК України (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.
Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.
За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.
Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.
У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).
Згідно з умовами ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
За вимогами ст. 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте під час виконання договору можуть виявлятися обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, однак лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 910/13557/21, від 16.08.2023 у справі № 910/17639/21, від 26.03.2024 у справі № 920/475/23, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.
Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та інтересів можє бути, зокрема, зміна правовідношення.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у частині 2 статті 15 ЦК України.
У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.
При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).
Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду, від 23.06.2020 у справі № 909/447/19, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18.
Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що “надмірний формалізм” може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах “Zubac v. Croatia”, “Beles and Others v. the Czech Republic”, №47273/99, пп. 50-51 та 69, та “Walchli v. France”, № 35787/03, п. 29). При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. У такий спосіб здійснюється “право на суд”, яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати “вирішення” спору судом (рішення у справі “Kutic v. Croatia”, заява №48778/99, пункт 25). Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має “застосовуватися на практиці і бути ефективним”. Для того щоб право на доступ було ефективним, особа “повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права” (рішення у справах “Bellet v. France” та “Nunes Dias v. Portugal“). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі “Perez de Rada Cavanilles v. Spain“).
Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (див. пункт 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20).
Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, умовами договору № 20 від 20.05.2024 передбачено обов`язок відповідача відшкодувати позивачу витрати за спожиту стороною-1 електричну енергію та розподіл, згідно з договором оренди № 14 від 15.01.2024 на користування нерухомим майном. Та одночасно визначено тверду суму договору, що мала бути змінена сторонами шляхом укладення відповідних додаткових угод у випадку збільшення суми витрат позивача на оплату спожитої відповідачем електричної енергії.
Як було підтверджено самим відповідачем у відзиві, підставою для відшкодування позивачу витрат за спожиту ним електричну енергію та розподіл, згідно з договором оренди № 14 від 15.01.2024 на користування нерухомим майном, є саме відповідний договір про відшкодування витрат.
Проти факту споживання відповідачем в орендованому приміщенні у період з 01.10.2024 по 30.11.2024 6 992,918 кВт*г активної електроенергії останній не заперечив.
За таких обставин, з огляду на характер правовідносин між сторонами, а також умови додаткової угоди № 3 до договору оренди № 14 від 15.01.2024, обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов`язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду № 3 до договору оренди №14 від 15.01.2024 є ефективним та не суперечить нормам чинного законодавства.
Відтак, позовні вимоги позивача у цій частині є обґрунтованими.
Щодо позовної вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 71 989,04 грн., інфляційної складової у розмірі 3 745,22 грн., 3% річних у розмірі 928,95 грн.
Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, у період з 01.10.2024 по 30.11.2024 надавач послуг відпустив, а споживач прийняв загалом 6 992,918 кВт*г активної електроенергії згідно з договором оренди № 14 від 15.01.2024. Що підтверджується актом приймання - передачі енергопослуг від 30.11.2024, підписаним представниками Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради та Військової частини НОМЕР_1 .
На підставі цього представником Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради були складені: акт прийому наданих послуг № 61/11 від 03.01.2025 на суму 71 989,04 грн., рахунок від 10.01.2025 на суму 71 989,04 грн., акт звіряння розрахунків за період з 15.01.2024 по 30.11.2024, додаткову угоду № 3 від 03.01.2025 до договору № 20 від 20.05.2024 та направлено перелічені документи на адресу відповідача разом із супровідним листом № 64/03.2 від 13.01.2025 (поштове відправлення № 5330405097727).
Поштове відправлення № 5330405097727 було отримано відповідачем 20.01.2025, про що свідчить підпис останнього на відповідному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Пунктом 2.3.3 договору про відшкодування витрат встановлено, що сторона 1 зобов`язується після отримання від Сторони 2 рахунку (рахунків) на оплату та акту (актів) прийому наданих послуг електроенергії та розподілу здійснювати оплату згідно ст. 46, 48, 49 БКУ на розрахунковий рахунок сторони 2 протягом п`ятнадцяти банківських днів.
Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
З урахуванням приписів пункту 2.3.3 договору про відшкодування витрат, строк виконання відповідачем зобов`язання з компенсації позивачу вартості спожитої електричної енергії на суму 71 989,04 грн. настав 10.02.2025.
Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не компенсував позивачу вартість спожитої електричної енергії у встановлені строки.
За таких обставин, у Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління утворилась заборгованість перед Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради заборгованість у розмірі 71 989,04 грн.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 911/4249/16, сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
А отже, позовні вимоги Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 71 989,04 грн. - є обґрунтованими.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 928,95 грн. за загальний період з 10.02.2025 до 16.07.2025 та інфляційну складову у розмірі 3 745,22 грн. за загальний період з лютого 2025 року по червень 2025 року.
Перевіривши наданий розрахунок 3% річних суд встановив, що позивачем було неправильно визначено дату виникнення прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.
Так, як було встановлено судом, з урахуванням приписів пункту 2.3.3 договору про відшкодування витрат, строк виконання відповідачем зобов`язання з компенсації позивачу вартості спожитої електричної енергії на суму 71 989,04 грн. настав 10.02.2025.
Відповідно, прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання виникло з 11.02.2025.
За розрахунком суду, 3% річних на суму боргу 71 989,04 грн. за загальний період з 11.02.2025 до 16.07.2025 становлять 923,04 грн.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 923,04 грн.
Перевіривши наданий розрахунок інфляційної складової суд встановив, що він виконаний правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення інфляційної складової у розмірі 3 745,22 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором оренди № 14 від 15.01.2024 (том 1, а.с. 16 - 22), актом приймання - передачі від 15.01.2024 (том 1, а.с. 23), договором від 18.11.2024 (том 1, а.с. 24), актом повернення від 30.11.2024 з додатком (том 1, а.с. 25 - 27), договором № 20 від 20.05.2024 з додатками та додатковими угодами (том 1, а.с. 27 - 32), актами прийому наданих послуг (том 1, а.с. 33 - 35), рахунками (том 1, а.с. 36 - 37), виписками з рахунка державної казначейської служби (том 1, а.с. 38 - 39), листом № 64/03.2 від 13.01.2025 з додатками та доказами направлення (том 1, а.с. 40 - 46), актом приймання - передачі енергопослуг від 30.11.2024 (том 1, а.с. 47), листом № 423/03.2 від 17.03.2025 з доказами направлення (том 1, а.с. 48 - 49).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині:
- зобов`язання відповідача укласти з Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради додаткову угоду № 3 до договору № 20 від 20.05.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та розподіл в редакції позивача;
- стягнення суми основного боргу у розмірі 71 989,04 грн., інфляційної складової у розмірі 3 745,22 грн., 3% річних у розмірі 923,04 грн.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 5,91 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору розподіляються пропорційно задоволених позовних вимог. 

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Дніпровське квартирно-експлуатаційне управління (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 13; ідентифікаційний код: 08004581) укласти з Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (місцезнаходження: 53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, 7; ідентифікаційний код: 02142388) додаткову угоду № 3 до договору № 20 від 20.05.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та розподіл в редакції позивача:

"ДОДАТКОВА УГОДА № 3
до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію № 20 від 20.05.2024

м. Покров " ____"__________2025р.

Дніпровське квартирно-експлуатаційне управління, (далі - Сторона 1), в особі начальника _______________, що діє на підставі Положення про Дніпровське квартирно-експлуатаційне управління, з однієї сторони, та Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (далі - Сторона 2), в особі МАТВЄЄВОЇ Ольги Олександрівни, що діє на підставі Положення, з другої сторони, керуючись вимогами ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, домовились про наступне:
Задля забезпечення безперебійного прогресу роботи замовника на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та подовженого Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 3564-ІХ від 06.02.2024, Сторони дійшли згоди:
1. У зв`язку зі зміненням ціни на постачання електричної енергії збільшити суму договору на 71 989,04 грн., без ПДВ.
2. Викласти пункт 1.2. розділу 1 «Предмет договору» в наступній редакції:
« 1.2. Загальна сума договору, що підлягає відшкодуванню становить: 333 070,92 грн. (триста тридцять три тисячі сімдесят грн. 92 коп.) без ПДВ, розрахованої згідно додатку № 1 до договору.
Сума цього договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін, у встановленому законом порядку.
3. У зв`язку з припиненням дії договору оренди № 14 від 15.01.2024 пункт 8.1. викласти у наступній редакції:
«Договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 30 листопада 2024 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення, а також Сторонами досягнуто згоди, що в силу положень частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, умови цього Договору застосовується до відносин, які склалися між Сторонами до дати його укладання, а саме: з 15 січня 2024 року».
4. Додаток № 4 до договору № 20 від 20.05.2024 викласти в новій редакції. (Додається).
5. Інші умови Договору залишаються без змін.
6. Дана додаткова угода укладена в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, є невід`ємною частиною Договору, набирає чинності з дати набуття законної сили рішенням господарського суду у справі про зобов`язання Сторону-1 укласти зі Стороною-2 цю угоду, Початком дії цієї додаткової угоди є 20.01.2025 року.
7. Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін:

Додаток № 4 до договору № 20 від « 20» травня 2024 

РОЗРАХУНОК № 1
відшкодування витрат за спожиту електроенергію та розподіл у 2024 році

Витрати електроенергії в приміщенні площею 158,73 кв.м.
№ з/п	Назва електроприладів	Кількість приладів	Споживання, кВт/год	Час використання	Добове споживання, кВт/добу	
1	Морозильний ларь	1	0,245	24	5,88	
2	Водонагрівач	2	0,51	24	24,48	
3	Водонагрівач	1	0,45	24	10,8	
4	Морозильна камера Snaige F243	1	0,06	24	1,44	
5	Холодильник Норд	2	0,060	24	2,88	
6	Холодильник Електролюкс	1	0,030	24	0,72	
7	Електрокотел для нагріву води	1	2,6	3	7,8	
8	Електроплита	1	3,5	8	28	
9	Електросковорода	1	2,5	б	15	
10	Шафа жарочна	1	2,8	5	14	
11	Машина для переробки овочів (протирочно/різальна)	1	1	1	1	
12	М`ясорубка електрична	1	0,85	1	0,85	

13	Лампи освітлення	21	0,01	8	1,68	
14	Лампи освітлення	4	0,009	3	0,108	
Разом добове споживання становить 114,638 кВт	

Період	Споживання електричної енергії	Розподіл електричної енергії	Сума, грн.	
  	Кількість, кВт/год.	Ціна, грн.	Кількість, кВт/год.	Ціна, грн.	  	
Січень	1948,846	6,1781232	1948,846	1,593636	15145,96	
Лютий	3324,502	5,3304490008	3324,502	1,593636	23019,14	
Березень	3553,778	5,073197123	3553, 778	1,593636	23692,45	
Квітень	3439,14	5,424111385	3439,14	1,593636	24135,02	
Травень	3553,778	6,7001698	3553, 778	1,593636	29474,35	
Червень	3439,14	8,397644249	3439,14	1,593636	34361,41	
Липень	3553,778	9,207588964	3553,778	1,593636	38385,16	
Серпень	3553,778	8,879274936	3553, 778	1,593636	37218,40	
Вересень	3439,14	8,7723225216	3439,14	1,593636	35649,99	
Жовтень	3553,778	8,7663024972	3553, 778	1,593636	36816,92	
Листопад	3439,14	8,633373462	3439,14	1,593636	35172,12	
Всього	 	 	 	 	333070,92	

Січень 2024р.(з 15.01.2024 по 31.01.2024):
Електроенергія: 114,638 доб.спож. х 17 роб.дн. х 6,1781232 грн. = 12040,21 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 17 роб.дн. х 1,593636 грн. = 3105,75 грн.
Всього за січень 2024: 15145,96 грн.
Лютий (з 01.02.2024 по 29.02.2024):
Електроенергія: 114,638 доб.спож. х 29 роб.дн. х 5,3304490008 грн. =17 721,09 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 29 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5298,05 грн.
Всього за лютий 2024: 23019,14 грн.
Березень 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож. х 31 роб.дн. х 5,073197123 грн. = 18029,02 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 31 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5663,43 грн.
Всього за березень 2024: 23692,45 грн.
Квітень 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож. х 30 роб.дн. х 5,424111385грн. = 18 654,28 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 30 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5480,74 грн.
Всього за лютий 2024: 24135,02 грн.
Травень 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож. х 31 роб.дн. х 6,7001698 грн. = 23 810,92 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 31 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5663,43 грн.
Всього за березень 2024: 29 474,35 грн.
Червень 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож. х 30 роб.дн. х 8,397644249 грн. = 28 880,67 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб. споле, х 30 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5480,74 грн.
Всього за березень 2024: 34 361,41 грн.
Липень 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож. х 31 роб.дн. х 9,207588964 грн. = 32 721,73 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 31 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5663,43 грн.
Всього за липень 2024: 38 385,16 грн.
Серпень 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож:. х 31 роб.дн. х 8,879274936 грн. = 31 554,97 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож:. х 31 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5663,43 грн.
Всього за серпень 2024: 37 218,40 грн.
Вересень 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож. х 30 роб.дн. х 8,7723225216 грн. = 30 169,25 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 30 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5480,74 грн.
Всього за вересень 2024: 35 649,99 грн.
Жовтень 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож:. х 31 роб.дн. х 8, 7663024972 гри. = 31 153,49 гри.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 31 роб.дн. х 1,593636грн. = 5663,43 грн.
Всього за жовтень 2024: 36 816,92 грн.
Листопад 2024р.:
Електроенергія: 114,638 доб.спож:. х 30 роб.дн. х 8,633373462 грн. = 29 691,38 грн.
Розподіл електроенергії: 114,638 доб.спож. х 30 роб.дн. х 1,593636 грн. = 5480,74 грн.
Всього за листопад 2024: 35 172,12 грн.
Всього: 333 070,92грн. (триста тридцять три тисячі сімдесят грн. 92 коп.). Без ПДВ.
Сторона 1 Сторона 2 "

Стягнути з Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 13; ідентифікаційний код: 08004581) на користь Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради (місцезнаходження: 53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, 7; ідентифікаційний код: 02142388) сумe основного боргу у розмірі 71 989,04 грн., інфляційнe складовe у розмірі 3 745,22 грн., 3% річних у розмірі 923,04 грн. nf витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 844,61 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 5,91 грн.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 22.05.2026. 

Суддя М.О. Ніколенко