КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 758/6232/24
провадження № 22-ц/824/755/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М. 
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І. 

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - адвоката Іванчихіна Сергія Ігоровича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року в складі судді Гребенюка В. В.,

установив:

17.05.2024 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме:
з 01.05.2018 до 31.10.2021 - виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води; 
з 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на підставі типового договору, КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085) договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.
Позивачем на своєму веб-сайті оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. 
Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання.
Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 - споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Від вказаних послуг у встановленому законодавством порядку відповідачі не відмовлялись. 
Відповідачі у порушення вимог законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2024 складає 46 305,74 грн: 
за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 11 726,89 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 3 092,65 грн; 
за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21 260,82 грн, заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 10 225,38 грн.
Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. 
Таким чином, у відповідачів також існує заборгованість: у період з 01.11.2021 - з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 838,89 грн, з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води - 399,10 грн. 
Крім того, позивач на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» (кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (новий кредитор), набув право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 23 603,62 грн.
Посилаючись на вказані обставини КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь:
заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 16 884,45 грн; 
заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 6 719,17 грн;
заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 11 726,89 грн;
заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 092,65 грн;
заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21 260,82 грн;
заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 10 225, 38 грн;
заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії у розмірі 838,89 грн;
заборгованість по платі за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 399,10 грн.
витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43 грн. 
12.07.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 16 884,45 грн та за послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 6 719,17 грн, яка виникла до 01.05.2018, та заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 19 410,36 грн та за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 11 853,70 грн, яка виникла за період з 01.05.2018 по 01.05.2021.
Згідно інформації, наданої КП «Київтеплоенерго» 22.07.2024 на звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо перерахунку за послугу з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі наданих документів, а саме: заяв про тимчасовий захист від 12.04.2022, посвідок на тимчасове проживання, у липні 2024 року знято кількість проживаючих, яка впродовж періоду з 12.04.2022 до 06.07.2024 становила «0», та проведено відповідний перерахунок (зняття) нарахувань за послугу з постачання гарячої води за вказаний період. 
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 15 460,77 грн, з централізованого гарячого постачання у розмірі 8 077,61 грн, теплової енергії у розмірі 21 260,82 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 838,89 грн, заборгованість плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 399,10 грн, витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн.
Стягнуто пропорційно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, по 1 514 грн з кожного.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, але з урахуванням заяви відповідачів щодо застосування позовної давності заборгованість за період з 02.04.2017 по 29.02.2024 підлягає стягненню в розмірі 45 638,09 грн. 
04.04.2025 представник КП «Київтеплоенерго» - адвокат Іванчихін С. І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вирішити питання про розподіл судових витрат.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що в описовій частині рішення суд зазначив суми заборгованості, які не зазначені в позові та які є незрозумілими для позивача. 
Вважає, що суд неправильно застосував строки позовної давності, чим порушив норми матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що між позивачем та ПАТ «Київенерго» укладено договір про відступлення права вимоги №602-18 11 жовтня 2018 року, а тому обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води починається з моменту укладення цього договору. До цього часу позивач не знав про порушення свого права, а тому строк позовної давності по вимогам про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води закінчується 11.10.2021. 
Також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 р., який тривав до 30.07.2023.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан який триває до цього часу.
Звертає увагу, що відповідачами здійснені платежі у травні 2016 року в розмірі 300 грн, у червні 2016 року в розмірі 500 грн, в грудні 2016 року в розмірі 500 грн, в березні 2017 року в розмірі 738,55 грн, в липні 2017 року в розмірі 162,62 грн, в листопаді 2017 року в розмірі 1 000 грн, в липні 2018 року в розмірі 1 000 грн, в грудні 2018 року в розмірі 1 030 грн, в січні 2018 року у розмірі 1200 грн, в лютому 2018 року у розмірі 1 646 грн, в березні 2018 року у розмірі 500 грн, в листопаді у розмірі 500 грн, у травні 2018 у розмірі 1 000 грн, в липні 2021 року в розмірі 1 000 грн, в вересні 3 000 грн, в жовтні 2021 року у розмірі 2 300 грн, в грудні 2021 року в розмірі 915,00 грн, в січні 2022 року в розмірі 1 150 грн.
Здійснення відповідачами оплати за отримані послуги в розмірі, який перевищує обсяг споживання у періоді, в якому здійснюється оплата, свідчить про визнання ними свого боргу та про переривання перебігу позовної давності.
Вважає, що були відсутні підстави для застосування строків позовної давності. 
Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідачі не скористалися.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договорів купівлі-продажу від 20 вересня 1995 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котенко І. М. 
Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг за цією адресою.
Зміст апеляційної скарги з урахуванням принципу диспозитивності свідчить про те, що в скарзі позивач ставить питання про неправильне, на його думку, застосування судом першої інстанції норм матеріального права щодо позовної давності.
Оцінюючи спірні правовідносини в цій частині апеляційний суд виходить з такого.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
У статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується.
Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо є докази, що підтверджують факт такого переривання.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 686/23170/19 (провадження № 61-13802св21) вказано, що «тлумачення статті 264 ЦК України свідчить, що переривання позовної давності можливе виключно в межах самої позовної давності».
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.
Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22).
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.
За таких обставин звернення до суду позовними вимогами про стягнення заборгованості за період до 02 квітня 2017 року заявлені позивачем поза межами позовної давності. 
Судом встановлено, що на час розгляду справи судом першої інстанції відповідачами було подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позовних вимог. 
Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. 
Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості за послуги, надані до 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго», право вимоги на які було відступлено на користь КП «Київтеплоенерго» відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 №602-18:
- в березні 2017 року за послуги з централізованого опалення нараховано 1 150,57 грн, в квітні 2017 року сплачено 0 грн;
- в березні 2017 року за послуги з гарячого водопостачання нараховано 415,72 грн, в квітні 2017 року сплачено 0 грн.
За таких обставин переривання строку позовної давності в межах самої позовної давності не відбулося, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що початок перебігу позовної давності по вимогам, які були відступлені ПАТ «Київенерго» позивачу на підставі договору про відступлення права вимоги №602-18 11 жовтня 2018 року, повинен обраховуватися з дати укладення цього договору, тобто з 11 жовтня 2018 року, підлягають також відхиленню, оскільки відповідно до частини першої статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. 
Як вбачається з наданих суду розрахунків заборгованості:
за період з 02.04.2017 до 01.05.2018 за послуги з централізованого опалення 
нараховано: за жовтень 2017 року - 297,60 грн, за листопад 2017 року- 1052,35 грн, за грудень 2017 року - 1195,31 грн, за січень 2018 року - 1190,42 грн, за лютий 2018 року - 1454,94 грн, за березень 2018 року - 1439,35 грн, за квітень 2018 року - 114,43 грн, всього 6 744,40 грн; 
сплачено: в жовтні 2017 року - 1 000 грн, липні 2018 року - 1 000 грн, всього 2000 грн; 
заборгованість - 4 744, 40 грн ( 6 744,40 грн - 2 000 грн).
за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 
за послуги з централізованого опалення заборгованість становить 11 726,89 грн.
Всього 16 471,29 грн ( 4 744,40 грн +11 726,89 грн).
За період з 02.04.2017 до 01.05.2018 за послуги централізованого гарячого водопостачання становить 2 414,75 грн, виходячи з такого розрахунку : 
нараховано: за квітень 2017 року - 76,71 грн, за травень 2017 року - 338,29 грн, за червень 2017 року - 306,07 грн, за липень 2017 року - 143,94 грн, за серпень 2017 року - 305,71 грн, за листопад 2017 року - 498,25 грн, за грудень 2017 року - 199,01 грн, за січень 2018 року - 391,81 грн, за лютий 2018 року - 619,97 грн, за березень 2018 року - 263,63 грн, за квітень 2018 року - 857,80 грн, всього 4 001,19 грн; 
сплачено: в липні 2017 року - 306,07 грн, в жовтні 2017 року - 280,37 грн, в липні 2018 року - 1 000 грн, всього 1586,44 грн.
заборгованість - 2 414,75 грн ( 4 001,19 грн -1 586,44 грн).
за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води заборгованість становить 3 092,65 грн.
За період з 01.11.2021 по 31.03.2024 заборгованість за послуги з постачання гарячої води, з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку, становить 2 681,51 грн (а.с.115). 
Всього 8 188,91 грн ( 2 414,75 грн +3 092,65 грн + 2 681,51 грн ).
Оскаржуване судове рішення не містить розрахунку, з якого суд першої інстанції виходив, визначаючи загальний розмір заборгованості за послуги з централізованого опалення в межах строку позовної давності в сумі 15 460,77 грн, за послуги з централізованого гарячого водопостачання та постачання гарячої води в сумі 8 077,71 грн, що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити його правильність.
Враховуючи те, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по кожному виду послуг були заявлені окремо, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що резолютивна частина рішення не містить зазначення в якій частині задоволено позов щодо кожної з заявлених вимог.
За таких підстав ухвалене судове рішення підлягає відповідній зміні, шляхом визначення розміру заборгованості за послуги з централізованого опалення до 01.05.2018 в сумі 4 744,40 грн, за послуги з централізованого гарячого водопостачання в сумі 2 414,75 грн та викладення резолютивної частини рішення в редакції цієї постанови.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивач у даній справі за подання позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 3 028 грн, а за подання апеляційної скарги - 4 542 грн, що разом становить суму 7 570 грн. 
Беручи до уваги, що за наслідками апеляційного розгляду справи позов задоволено частково, колегія суддів приходить до висновку, що понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються на відповідачів, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (66,26%), що становить 5 017,40 грн, по 2 508,70 грн, з кожного.
Також з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43 грн, по 21 грн 50 коп. з кожного. 
У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат також підлягає зміні. 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року змінити, визначити розмір заборгованості за послуги з централізованого опалення до 01.05.2018 в сумі 4 744,40 грн, за послуги з централізованого гарячого водопостачання - в сумі 2 414,75 грн. 
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року змінити в частині розподілу судових витрат. 
У зв`язку з цим викласти резолютивну частину рішення в такій редакції: 
«Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , солідарно, ( АДРЕСА_1 ) РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, код ЄДРПОУ 40538421, поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ №10026/020 філія -Головного управління по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669): 
заборгованість за спожиті з 02.04.2017 до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 4 744, 40 грн; 
заборгованість за спожиті з 01.05.2018 до 31.10.2021 послуги з централізованого опалення в розмірі 11 726,89 грн; 
заборгованість за спожиті з 01.11.2021 до 31.03.2024 послуги з теплової енергії у розмірі 21 260,82 грн ; 
заборгованість за спожиті з 02.04.2017 до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 2 414,75 грн; 
заборгованість за спожиті з 01.05.2018 до 31.10.2021 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 3 092,65 грн; 
заборгованість за спожиті з 01.11.2021 до 31.03.2024 послуги з постачання гарячої води у розмірі 2 681,51 грн 
заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 838,89 грн; 
заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 399,10 грн, а всього на загальну суму 47 159,01 грн. 
В решті позову відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору в сумі 5 017,40 грн, по 2 508,70 грн з кожного.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судові витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43 грн, по 21 грн 50 коп. з кожного».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук