ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 160/18039/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року у справі №160/18039/25 (суддя Горбалінський В.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), яка полягає у не проведенні перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на підставі заяви про перерахунок пенсійного забезпечення від 13.05.2025 року та інших доплат та індексацій, передбачених законодавством держави Україна, із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати за період 01.01.1983 року по 31.12.1987 року, який складає 1,244483 згідно вимог ст.65 Закону України “Про пенсійне забезпечення”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та провести перерахунок його пенсійного забезпечення та інших доплат та індексацій, передбачених законодавством держави Україна, із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати за період 01.01.1983 року по 31.12.1987 року, який складає 1,244483 згідно вимог ст.65 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, з 13.05.2025 року. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Так, суд:
-визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування заробітної плати ОСОБА_1 за лютий, липень та серпень 1983 року згідно архівної довідки №Ф-21/2-09/573 від 12.06.2025 року;
-зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №№Ф-21/2-09/573 від 12.06.2025 року, з урахуванням заробітної плати позивача за лютий, липень та серпень 1983 року, з 03.06.2020 року, з урахуванням виплачених сум. 
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. 

Із рішенням суду не погодилися позивач та відповідач, ними були подані апеляційні скарги.
Позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким його позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування скарги позивач зазначає, що суд помилково вказав, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає, що суд заради захисту його порушеного права міг вийти за межі позовних вимог. Наполягає, що незастосування індивідуального коефіцієнту заробітної плати за період з 01.01.1983 року по 31.12.1987 рік, який складає 1.244483 суттєво впливає на розрахунок розміру його пенсійного забезпечення, що складається не лише з розміру пенсії за віком. 
Відповідач в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що пенсію позивача обчислено відповідно до статей 27 і 28 Закону № 1058, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.03.1983 по 29.02.1988, та за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.07.2000 по 31.05.2020. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача після оптимізації становить 1,01375. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17; 1,11; 1,11; 1,14; 1,197, 1,0796 та 1,115 складає 9036,40 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115 = 8913,83 грн х 1,01375). З урахуванням вимог законодавства, загальний розмір пенсійної виплати позивача складає 3169,79 грн, у тому числі:3140,15 грн - основний розмір пенсії (9036,40 х 0,34750); 29,64 грн - щомісячна доплата до пенсії з 01.03.2024. Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області правомірні та відповідають чинному законодавству.
Сторони своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги один одного не скористались.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, приходить до висновку, що скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 03.06.2020 року. 
ОСОБА_1 надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області архівну довідку Архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області №Ф-854/03-09 від 06.07.2020 року про заробітну плату за період з травня 1982 року по квітень 1988 року.
12.06.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області складено акт №0400-011002-1/12916 про перевірку первинних документів, а саме: архівну довідку Архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області №Ф-854/03-09 від 06.07.2020 року про заробітну плату за період з травня 1982 року по квітень 1988 року. За результатом перевірки рекомендовано надати оновлену довідку.
ОСОБА_1 надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області архівну довідку Архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області №Ф-21/2-09/573 від 12.06.2025 року про заробітну плату за період з травня 1982 року по квітень 1988 року.
Як встановлено судом з алгоритму розрахунку, наявного в пенсійній справі позивача, відповідачем не враховано показники заробітної плати за лютий, липень та серпень 1983 року. 
Непогоджуючись із непроведенням перерахунку пенсії на підставі архівної довідки, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо неврахування заробітної плати позивача за лютий, липень та серпень 1983 року згідно архівної довідки №Ф-21/2-09/573 від 12.06.2025 року.
При цьому, суд вийшов за межі позовних вимог з метою захисту порушеного права позивача та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі архівної довідки №№Ф-21/2-09/573 від 12.06.2025 року, з урахуванням заробітної плати позивача за лютий, липень та серпень 1983 року, з 03.06.2020 року, тобто з дати призначення позивачу пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч.1 ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до ст. 41 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону;
4) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із сплачених страхових внесків за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Позивач, зазначаючи про необхідність перерахунку пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати за період 01.01.1983 року по 31.12.1987 року, який складає 1,244483, посилається на ст.65 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Відповідно до ст. 65 Закону України “Про пенсійне забезпечення” середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.
У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому.
Якщо працівник пропрацював менше одного календарного місяця, то заробіток за весь відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на число робочих днів за місяць, обчислене в середньому за рік (25,4 - при шестиденному робочому тижні та 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні). У цьому разі для обчислення пенсії враховується заробіток у розмірі не більше двох тарифних ставок (окладів).
У разі призначення пенсій працівникам, зайнятим на сезонних роботах, середньомісячний фактичний заробіток визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 03.06.2020 року, розмір пенсії обраховано за нормами цього ж Закону.
Отже, є правильними висновки суду про неможливість застосування до спірних правовідносин положень статті 65 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Положення ж ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” не передбачають застосування індивідуального коефіцієнту заробітної плати за певний період.
Однак, відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача не взято показники заробітної плати за лютий, липень та серпень 1983 року згідно архівної довідки №Ф-21/2-09/573 від 12.06.2025 року.
Така бездіяльність щодо не врахування заробітної плати позивача за лютий, липень та серпень 1983 року згідно архівної довідки №Ф-21/2-09/573 від 12.06.2025 року є протиправною.
Колегія суддів вважає, що суд правильно вийшов за межі позовних вимог з метою захисту порушеного права позивача та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі архівної довідки №№Ф-21/2-09/573 від 12.06.2025 року, з урахуванням заробітної плати позивача за лютий, липень та серпень 1983 року, саме з дати призначення позивачу пенсії - з 03.06.2020 року.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційних скарг позивача та відповідача не спростовують правильних висновків суду. Апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року у справі № 160/18039/25- залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак