27.04.2026 Справа № 756/16590/23

Справа № 756/16590/23
Провадження № 2/756/137/26
РІШЕННЯ
Іменем України

27 квітня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Діденка Є.В.,
за участю секретаря - Павлишина О.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
відповідача - ОСОБА_3 ,
представників відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,треті особи: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,
у с т а н о в и в:
19 грудня 2023 року до суду надійшов позов, в якому позивач просить: визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .
Позов обґрунтований тим, що з 31.10.2019 р. до 06.07.2023 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Причиною розірвання шлюбу стало зловживання відповідачкою алкогольними напоями і агресивна поведінка.Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачкою. Наприкінці липня 2023 року позивач дізнався, що відповідачка продовжує зловживати алкогольними напоями та непристойно поводить себе у присутності дітей, використовує нецензурну лексику, влаштовує скандали, кричить на дітей, створює загрозу їх безпеці і здоров`ю. Дочка розповіла позивачу, що мати її била. У 2022 році відповідачка з дітьми виїхала за кордон, де перебували у місті Прага, і продовжувала зловживати алкогольними напоями та агресивно поводитись із дітьми. Після повернення до України, відповідачка часто телефонувала позивачу у стані алкогольного сп`яніння з вимогою забрати дітей. Щотижня з п`ятниці по неділю діти проживали разом із позивачем, і коли він їх забирав, діти часто були одягнуті у брудний одяг. Через таку поведінку відповідачки, усвідомлюючи загрозу безпеці дітей, позивач забрав до себе сина, та з кінця липня 2023 року син проживає разом із позивачем. Проте, відповідачка заперечує проти того, щоб діти проживали разом із батьком, і тому між ними виник спір. Позивач має необхідні умови для проживання дітей, працевлаштований і має стабільний дохід. 
Ухвалою суду від 12.01.2024 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 22.02.2024 року.
12.02.2024 року від відповідачки надійшов зустрічний позов, у якому ОСОБА_3 просить: визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_3 .
Зустрічний позов обґрунтований тим, що діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з народження проживали разом із матір`ю, яка опікувалась ними, займалась їх вихованням, дбала про здоров`я. ОСОБА_3 ніколи не перешкоджала позивачу спілкуватись із дітьми і брати участь у їх вихованні, а навпаки наполягала на його найбільшій участі. 30.07.2023 року ОСОБА_1 з`явився за адресою проживання ОСОБА_3 з дітьми, та без згоди відповідачки забрав сина ОСОБА_8 . 28.08.2023 року ОСОБА_3 приїхала до ОСОБА_1 щоб забрати сина, але він відмовився його повертати, і за цим фактом ОСОБА_3 повідомила поліцію. Як слідує із відповіді Служби у справах дітей Оболонської РДА, відсутні звернення щодо неправомірної поведінки ОСОБА_3 стосовно дітей. Для виховання і утриманні дітей ОСОБА_3 має всі необхідні умови, працевлаштована, має стабільний дохід. Водночас, у 2018 році ОСОБА_1 звертався за психіатричною допомогою. Вважає, що найкращим інтересам дітей буде проживання з матір`ю, оскільки вони проживали із нею весь час.
Ухвалою суду від 15.02.2024 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду.
15.02.2024 року до суду надійшов відзив на первісний позов, у якому відповідачка проти позову заперечує з підстав, викладених у зустрічному позові. Заперечує факт зловживання алкоголем, а також агресивну поведінку стосовно дітей. Допускає, що в стані сильного емоційного хвилювання могла погано висловлюватись стосовно дитини, але це не мало будь-яких практичних наслідків. Так, само визнає, що могла називати сина «Злобний карлик», але це лише жарт. Вказує, що негативне ставлення до неї з боку позивача пояснюється негативним ставленням його матері. Зазначила, що завжди дбала про здоров`я дітей. 
22.02.2024 року судове засідання не відбулось через перебування судді у нарадчій кімнаті у складі колегії суддів у кримінальному провадженні, справа призначена на 16.04.2024 року.
28.03.2024 року до суду надійшов відзив на зустрічний позов, у якому ОСОБА_1 заперечує проти зустрічного позову, вказує, що повідомлена у зустрічному позові інформація не відповідає дійсності з підстав, викладених у первісному позові. Вказує, що у дітей діагностовано плоскостопість, про що ОСОБА_3 було відомо, але вона не вважала необхідним цим займатись, а ОСОБА_9 отримав консультації лікарів та замовив дітям ортопедичне взуття і займається з дітьми спеціальною гімнастикою. ОСОБА_1 забрав сина, оскільки ОСОБА_3 перебувала в неадекватному стані, що загрожувало безпеці дитини. Перед цим вона постійно скаржилась на дітей. ОСОБА_3 було відомо де мешкає ОСОБА_1 разом із дитиною, але протягом місяця вона не телефонувала, і не цікавилась дитиною. Виклик ОСОБА_3 поліції в присутності адвоката схожий не на реальну потребу у спілкуванні із сином, а на бажання створення підстав і доказів для позову. ОСОБА_9 неодноразово просив ОСОБА_3 пройти лікування від алкогольної залежності, але та відмовлялась. 08.11.2023 року позивачка ввечері у стані алкогольного сп`яніння випала з 8 поверху її квартири, у якій в той момент перебувала дочка, і потім тривалий час перебувала на лікуванні. Стосовно звернення до психіатра у 2018 році, вказує, що незадовільний психічний стан був викликаний поведінкою відповідачки, яка постійно вчиняла сварки. Після курсу лікування, його стан покращився, і на психіатричному обліку ОСОБА_1 не перебуває.
02.04.2024 року надійшов висновок органу опіки і піклування Оболонської РДА.
Ухвалою суду від 16.04.2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 06.06.2024 р.
03.06.2024 року надійшли письмові пояснення від ОСОБА_3 , у яких заперечує проти задоволення первісного позову, частково не погодилась із твердженнями позивача. Водночас визнає факт того, що у стані алкогольного сп`яніння випала, після сварки зі своїм батьком, випала з вікна, що було нещасним випадком.
06.06.2024 року підготовче засідання відкладено для повторного витребування доказів, які не були надані на ухвалу суду, наступне засідання призначено на 15.08.2024 року.
19.06.2024 року до суду надійшли витребувані докази.
02.08.2024 року суду надійшов висновок органу опіки і піклування Подільської РДА.
15.08.2024 року судове засідання відкладено для повторного виклику учасників, на 19.09.2024 року.
19.09.2024 року розгляд справи не відбувся через перебування судді на навчанні у школі суддів, справа призначена на 05.11.2024 року.
05.11.2024 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, витребувано докази за клопотанням представника відповідача, оголошено перерву до 12.12.2024 року.
12.12.2024 року підготовче засідання відкладено за клопотанням представника відповідача, через його участь у іншій справі, наступне засідання призначено на 18.02.2025 року.
18.02.2025 року розгляд справи не відбувся через перебування судді у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні у складі колегії суддів, наступне засідання призначено на 11.03.2025 року.
11.03.2025 року розгляд справи не відбувся через перебування судді у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні у складі колегії суддів, наступне засідання призначено на 08.04.2025 року.
08.04.2025 року ухвалою суду вирішено закрити підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 29.05.2025 року.
29.05.2025 року розгляд справи не відбувся через перебування судді у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні у складі колегії суддів, наступне засідання призначено на 12.06.2025 року.
12.06.2025 року судове засідання відкладено через неявку представника відповідача, від якого надійшла заява про відкладення засідання через участь у іншій справі, наступне засідання призначене на 21.08.2025 року.
21.08.2025 року суд розпочав розгляд справи по суті, оголошено перерву до 02.10.2025 року.
02.10.2025 року суд дослідив письмові докази у справі, оголошено перерву для забезпечення явки свідків до 23.10.2025 року.
23.10.2025 року суд допитав свідків, оголошено перерву до 04.11.2025 року.
04.11.2025 року суд допитав свідка, оголошено перерву до 22.01.2026 р.
22.01.2026 року розгляд справи не відбувся, через відсутність в суді електроенергії, наступне засідання призначено на 17.03.2026 року.
17.03.2026 року суд у присутності представника органу опіки і піклування з`ясував думку дитини Дар?ї, розгляд справи завершено, суд перейшов на стадію ухвалення рішення.
В судовому засіданні позивач і її представник наполягала на задоволенні позову з викладених у ньому підстав.
Відповідачка і її представник в судовому засіданні посили задовольнити зустрічний позов з викладених у ньому підстав.
Від третіх осіб - Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, з урахуванням наданих суду висновків у справі.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що первісний позовпідлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід задовольнити, виходячи з такого.
Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини.
Під час розгляду справи судом встановлено, що з 31.10.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, та рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05.06.2023 р. шлюб між сторонами розірваний.
Сторони у справі є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .
Після розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати із матір?ю, і їх місце проживання зареєстровано за її адресою.
З липня 2023 року дитина ОСОБА_10 проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , житло належить на праві власності матері позивача ОСОБА_11 , що підтверджено довідкою ЖБК «Виноградар-10» від 31.08.2023 р. № 16/08, інформаційною довідкою КП КМР «КМ БТІ» від 20.09.2023 р.
Згідно з Актом обстеження умов проживання від 12.10.2023 р. за адресою АДРЕСА_1 , за вказаною адресою проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , для дитини ОСОБА_8 створені задовільні умови.
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звертався за отриманням допомоги лікаря-психіатра.
Відповідно до довідки КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 07.02.2024, ОСОБА_1 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Згідно з довідкою Подільського УП ГУНП в м. Києві від 12.09.2023 року, 28.08.2023 року до Подільського УП ГУНП в м. Києві на телефон «102» надійшло повідомлення, що чоловік ОСОБА_1 забрав дитину і не віддає. Прибувши на місце у учасників конфлікту ОСОБА_3 , ОСОБА_1 були відібрані пояснення, факт домашнього насильства відсутній. 
ОСОБА_1 працює в ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» з 01.03.2018 р., що підтверджено довідкою про доходи від 31.08.2023 р. 
ОСОБА_3 працює в ПАТ «Солді і Ко» з 19.09.2023 року, що підтверджено довідкою № 108 від 09.10.2023 р., довідкою № 78 від 18.03.2024 р., та довідкою про доходи № 79, а також отримує соціальну допомогу при народженні дитини.
Відповідно до довідки КНП «Клінічна лікарня «Соціотерапія» від 12.04.2024 р., ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Згідно з Актом обстеження умов проживання від 25.09.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , для дітей створені задовільні умови проживання.
Згідно з довідками Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, звернень стосовно неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 з боку ОСОБА_1 , не надходило.
ОСОБА_10 відвідує дошкільний навчальний заклад, ОСОБА_1 несе витрати по оплаті харчування, а також поточні витрати на утримання дитини, послуги стоматолога, що підтверджено квитанціями.
Відповідно до медичної документації КНП «КМКЛ ШМД», 08.11.2023 року ОСОБА_3 була госпіталізована та виписана 12.12.2023 р., ЗЧМТ.
У висновку органу опіки і піклування Оболонської районної державної адміністрації від 29.03.2024 року, рекомендовано визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком. У висновку вказано, що дочка проживає з матір`ю, а син - із батьком. Кожні вихідні діти проводять разом, почергово з одним із батьків. ОСОБА_1 повідомив, що мати не займалась вихованням дітей, не відвідувала з ними лікарів, під час чергової сварки він забрав сина до себе. Батько занепокоєний тим, що мати зловживає алкогольними напоями. Мати розповіла, що нещодавно прийшла додому у стані алкогольного сп`яніння, вийшла на балкон, сіла на підвіконня, перехилилась і впала з вікна восьмого поверху. Заперечила постійне зловживання алкоголем. Зазначила, що батько завжди приділяв достатньо уваги вихованню дітей, водив їх до лікарів. 
У висновку органу опіки і піклування Подільської районної державної адміністрації від 07.06.2024 року, рекомендовано визначити місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком.
Допитаний у судовому засіданні 23.10.2025 року свідок ОСОБА_12  (рідний брат позивача) пояснив, що під час святкування дня народження дитини ОСОБА_6 у кафе свідок ввечері побачив, як матір ОСОБА_3 після вживання алкогольних напоїв не могла стояти на ногах, свідок бачив як його брат ОСОБА_1 намагався посадити її у машину. Діти бачили матір у стані алкогольного сп`яніння. На той час ОСОБА_10 жив із батьком, а ОСОБА_6 жила почергово і з матір`ю, і з батьком, забирав її зі школи батько. Свідок під час дії карантину бачив, як у ОСОБА_3 у квартирі були наявні порожні банки з-під пива. Вихованням та витратами обох дітей займається батько ОСОБА_1 , діти про матір не згадують. До лікарів з приводу лікування ОСОБА_3 свідок особисто не звертався.
Допитана в судовому засіданні 23.10.2025 року свідок ОСОБА_11  (рідна матір позивача) пояснила, що після народження дитини ОСОБА_6 свідок чула як ОСОБА_3 обзивала дитину нецензурною лайкою та агресивно поводилась із дитиною, дитину ОСОБА_15 теж називала нецензурними словами. Від дітей свідок почула як ОСОБА_3 била їх, і побачила шрам на голові у ОСОБА_6 після удару ОСОБА_3 феном. Систематично свідок бачила як ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, у стані алкогольного сп`яніння Відповідач поводила себе неадекватно, агресивно, називає присутніх образливими словами, лізе у сварку, провокує, діти неодноразово бачили такий стан матері. З приводу системного вживання матір`ю алкоголю свідок із сином ОСОБА_1 звертались до опікунської ради, однак їм сказали, що звертатися із заявою не треба. ОСОБА_8 живе із батьком вже 2,5 роки, а ОСОБА_6 - з липня 2025 року. Активної участі у житті дітей, під час їхнього проживання із батьком, матір не бере. Батько здійснює повний догляд за дітьми, займається вихованням та всіма витратами у повному обсязі, будь-які кошти матір для дітей не надає. Поки ОСОБА_6 жила із матір`ю, свідок відчувала на шкільному одязі дитини запахи куріння та завжди прала речі дитини.
Допитаний у судовому засіданні 04.11.2025 року свідок ОСОБА_17  (рідний батько відповідачки) пояснив, що причиною розірвання шлюбу Сторін було те, що ОСОБА_1 після народження ОСОБА_6 почав не приходити додому, обманював ОСОБА_3 , а під час інтенсивних ракетних обстрілів Києва Позивач привіз дітей та ОСОБА_3 у Київ до свідка додому і після цього остаточно Позивач пішов із сім`ї. Опісля Позивач іноді приїжджав до дітей, проводив з ними деякий вільний час, Відповідач будь-який опір не чинила, однак вихованням дітей з липня 2022 року займалась матір ОСОБА_3 допоки батько ОСОБА_1 не забрав дітей. Свідок заперечив факт зловживання Відповідачем алкогольних напоїв та будь-яких її алкогольних залежностей. Протоколи на Відповідача за фактом зловживання алкоголем або невиконанням батьківських обов`язків поліцією не складались. Під час прогулянки матері із дітьми у липні 2023 року, Позивач приїхав до них і забрав сина ОСОБА_8 , повідомивши, що він буде жити з ним. Свідок та Відповідач намагалися вийти на зв`язок із Позивачем, щоб той повернув сина ОСОБА_8 , з приводу цього випадку Відповідач звернулась до поліції, однак їй повідомили, що цей випадок несе цивільно-правовий характер, і тому у жовтні 2023 року вона звернулась до Подільського районного суду м. Києва задля визначення місця проживання дітей з нею. У період літніх канікул ОСОБА_6 , дитина проживала з матір`ю, свідок забирав її з собою на дачу, поки матір була на роботі, Позивач від роботи отримав оздоровчий сертифікат та відправив дитину ОСОБА_6 до лагеря. Однак, після повернення дитини, Позивач написав повідомлення свідку про те, що дитина залишається проживати з ним, будь-якого погодження між ним про те, що Позивач забере до себе дитину на постійне проживання, не було. Свідок разом із Відповідачем відвідували дітей, Позивач не звертався із заявами або повідомленнями до поліції про випадки вживання Відповідачем алкогольних напоїв.
У судовому засіданні 17.03.2026 р. було з`ясовано думку малолітньої ОСОБА_6. Вона повідомила, що проживає разом з батьком, братиком і бабусею. Відносини між ними хороші, вона сама захотіла залишитись у тата. Хоче і надалі проживати із батьком, оскільки мати погано із нею поводилась.
Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 СК України, держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.
Частиною 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН «Про права дитини», держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити;
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 р., заява № 10383/09, зазначено, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulinger and Shuruk v. Switzerland), ([ВП], заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): «136. Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю [рішення у справі «Гнахоре проти Франції» (Gnahore v. France), заява № 40031/98, п. 59, ЄСПЛ 2000-ІХ]. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини.
Оцінка доказів і мотиви суду.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З досліджених у справі доказів слідує, що після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачкою.
У липні 2023 року позивач, в результаті сварки з відповідачкою, та мотивуючи це зловживанням нею алкогольними напоями і неналежним виконанням батьківських обов`язків, забрав до себе сина ОСОБА_8 , влаштував дитину у дошкільний навчальний заклад, з того часу ОСОБА_8 проживає з батьком.
Із показів свідків слідує, що мали місце періодичні випадки вживання відповідачкою алкогольних напоїв, в результаті чого вона перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, і не контролювала себе.
Також, 08.11.2023 року мав місце інцидент, коли відповідачка у стані алкогольного сп`яніння випала з вікна з 8 поверху квартири за місцем проживання, при цьому в квартирі знаходилась дочка ОСОБА_6 . 
З приводу факту зміни батьком місця проживання дитини позивачка до органу опіки і піклування не зверталась, і лише 28.08.2023 року звернулась до поліції за фактом того, що позивач не дав побачитись із дитиною. 
Натомість, з висновків органів опіки і піклування слідує, що діти бачаться з обома батьками, відомості про перешкоди у спілкуванні з дитиною з боку батька - відсутні.
Обидва батьки мають належні умови для виховання дітей.
На час розгляду цієї справи, дочка ОСОБА_6 також проживає із батьком, і виявила бажання проживати із ним надалі.
Позивач належним чином дбає про дітей, займається їх вихованням, негативної інформації про нього не надано.
З урахуванням встановлених судом обставин, періодичної негативної поведінки відповідачки, зокрема фактів зловживання алкогольними напоями, беручи до уваги думку дитини, суд погоджується із висновками органів опіки і піклування.
Тому, суд переконаний, що місце проживання дітей слід визначити із батьком, який має для цього необхідні умови і стосунки із дітьми, що буде відповідати найкращим інтересам дітей.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дітей - задовольнити повністю.
Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Є.В. Діденко