Справа № 522/17417/25
Провадження 2/522/2857/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
10 червня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – Федчишеної Т. Ю.,
за участі секретаря судового засідання – Гільтай А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВА ПЛАТАНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -
ВСТАНОВИВ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВА ПЛАТАНИ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та є співвласником багатоквартирного будинку, який з 06.11.2009 перебуває в управлінні ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ». Починаючи з 06.11.2009 усі оплати житлово-комунальних послуг, а саме кошти (внески) на утримання багатоквартирного будинку повинні сплачуватися на розрахунковий рахунок ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ», а вся необхідна інформація (розрахунки по сплаті внесків) відображена в рахунку-повідомленні, виготовленому в системі фінансового обліку по кожній квартирі окремо. В період з 2023 року по день звернення до суду періодично надходять платежі по квартирі АДРЕСА_2 , проте не в повному обсязі. Загальний борг складає 23 667,17 грн. 25.04.2025 боржнику було скеровано претензію щодо добровільного погашення заборгованості, яку він не отримав. Позивач вважає, що окрім заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з відповідача підлягають також стягненню 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 717,66 грн та індекс інфляції у розмірі 5 543,39 грн. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» заборгованість по внескам за житлово-комунальні послуги із врахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних в загальній сумі 30 928,22 грн, а також витрат на правову допомогу в розмірі 7 180,00 грн та судовий збір в сумі 3 028,00 грн.
Представник позивача – адвокат Павленко А. Л. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву від нього до суду не надходило.
Отже, оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 10.06.2026.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке.
ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.11.2009, номер запису: 15561200000037382.
Згідно зі Статутом ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ», який затверджено рішенням загальних зборів ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» (протокол №2-05/2016 від 12 травня 2016 року) ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» створено з метою забезпечення і захисту прав співвласників щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфорного проживання (перебування) співвласників житлових та нежитлових приміщень, зниження вартості витрат і втрат ресурсів на утримання спільного майна і на споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення (п. 2.1 Статуту).
Відповідно до п. 3.3. Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема: визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; визначення порядку сплати внесків і платежів співвласників.
Відповідно до п. 5.2. Статуту співвласник зобов`язаний, зокрема: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, заборгованість по внескам та платежам яка перевищує 60 діб є порушенням зобов`язання співвласника.
Протоколом загальних зборів ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» від 08.04.2021 затверджено розмір внесків на утримання будинку ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» згідно наступного розрахунку: квартири 1 поверху - 7,51 гривень; квартири 2-12 поверхів - 8,16 гривень; нежитлові приміщення - 7,51 гривень; бібліотека ОНМедУ - 3,63 гривень.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №422193559 від 10.04.2025 слідує, що  ОСОБА_1 з 10.06.2009 є власником квартири  АДРЕСА_3 . 
22.05.2025 ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ», в особі представника – адвоката Павленко А.Л. звернулося до Приморського районного суду м.Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 . Проте, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2025 у справі № 522/11287/25 відмовлено ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з підстав, передбачених ч. 9 ст. 165 ЦПК України, оскільки встановити зареєстроване місце проживання боржника не вдалося.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зокрема зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання і своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг.
Так, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Отже, обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. Витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їх часток співвласника незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), від 11.11.2015 у справі № 3-945гс15, від 27.01.2016 у справі № 904/8242/14 (№ 3-1028 гс15) та постановах Верховного Суду від 14.12.2017 у справі № 910/582/17, від 22.05.2018 у справі № 910/12065/17.
Згідно з ч. 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК кодексу, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги, заборгованість нарахована за період з 01.03.2023 по 31.07.2025 та становить в загальному розмірі 24 054,96 грн за такі послуги: управління багатоквартирним будинком, опалення, вивезення твердих побутових відходів.
Доводи позивача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань та наявність заборгованості знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відтак стягненню з ОСОБА_1 підлягає сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послугив розмірі 23 667,17 грн.
Натомість відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявність та розмір заборгованості, доказів на підтвердження відсутності у нього заборгованості, або доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру його заборгованості відповідач не надав та не спростував факт наявності та розмір заборгованості, чи порядок її нарахування.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 23 667,17 грн.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань, слід зазначити таке.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Відтак, ураховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.
За розрахунком позивача інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.03.2023 по 31.07.2025 становлять 5 543,39 грн та 1 717,66 грн відповідно.
Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану викладено у новій редакції:
«Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 №285)».
Постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405 набрала чинності 30.12.2023. Отже, з 30.12.2023 урядом скасовано дію мораторію на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, за виключенням територій, де ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації). 
Оскільки м. Одеса на час прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405 не належала до переліку таких територій, позивач вправі здійснювати нарахування інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість, починаючи з 30.12.2023.
Разом з тим, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 Одеська міська територіальна громада з 26.05.2025 входить до переліку територій можливих бойових дій.
Отже, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, тому останній зобов`язаний сплатити на користь позивача 3 % річних від простроченої суми, за період з 30.12.2023 по 25.05.2025, що за розрахунком суду становить 995,97 грн та суму інфляційних втрат за період з січня 2024 року по травень 2025 року, що за розрахунком суду становить 4 324,70 грн.
Водночас нарахування інфляційних втрат, трьох процентів річних на заборгованість з 01.03.2023 до 30.12.2023 та з 26.05.2025 по 31.07.2025 є необґрунтованим та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 838,03 грн.
Що стосується стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 180,00 грн, суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно із статтею 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано:
- Договір про надання правової (правничої) допомоги № 22/04 від 25.04.2025, що укладений між ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» (Клієнт, Замовник) та адвокатом Павленко А. Л. (Адвокат, Виконавець), за умовами якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати йому послуги, пов`язані з юридичним обслуговуванням діяльності Замовника (надалі – Юридичні послуги), а Замовник зобов`язується оплатити виконані Виконавцем Юридичні послуги в розмірі, у стоки та в порядку, встановленому чинним законодавством та умовами Договору або додатковою угодою до Договору;
- Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 22/04 від 25.04.2025 між ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» та адвокатом Павленко А. Л., в якій узгоджено вартість послуг;
- рахунок-фактуру № 22/04-1 від 25.04.2025 на загальну суму 2 720 грн, зазначено вид наданої послуги: складення та направлення претензій боржникам (зокрема квартира АДРЕСА_2 ), сума 600 грн за кожну, компенсація вартості по поштовим витратам за направлення претензії листом із зворотнім повідомленням 80 грн за кожне;
- платіжну інструкцію № 2065 від 28.04.2025, відповідно до якої ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» сплачено адвокату Павленко А. Л., 2 720,00 грн;
- Додаткову угоду № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 22/04 від 25.04.2025 між ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» та адвокатом Павленко А.Л. (Окреме доручення № 1), в якій сторони погодили надання послуг та їх вартість, зокрема по боржнику квартира АДРЕСА_2 ;
- рахунок-фактуру № 22/04-3 від 25.04.2025 на загальну суму 2 500,00 грн, зазначено вид наданої послуги: складення заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за внесками з власника квартири АДРЕСА_2 ;
- платіжну інструкцію № 2064 від 28.04.2025, відповідно до якої ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» сплачено адвокату Павленко А. Л., 2 500,00 грн (рахунок № 22/04-3);
- Акт наданого обсягу правової допомоги № 1 від 22.05.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 22/04 від 25.04.2025, відповідно до якого загальна вартість послуг щодо чотирьох боржників зокрема ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_2 ) становить 12 720,00 грн;
- Додаткову угоду № 4 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 22/04 від 25.04.2025 між ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» та адвокатом Павленко А.Л. (Окреме доручення № 3), в якій сторони погодили надання послуг та їх вартість, по боржнику ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_2 ;
- рахунок-фактуру № 22/04-6 від 28.07.2025 на загальну суму 4 000,00 грн, зазначено вид наданої послуги: складення позовної заяви про стягнення заборгованості за внесками з власника квартири АДРЕСА_2 ;
- платіжну інструкцію № 2136 від 29.07.2025, відповідно до якої ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» сплачено адвокату Павленко А. Л., 4 000,00 грн (рахунок № 22/04-6);
- Акт наданого обсягу правової допомоги № 3 від 15.09.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 22/04 від 25.04.2025, відповідно до якого вартість послуг: складання проекту, узгодження, підготовка додатків, подання позовної заяви про стягнення заборгованості з власника квартири № 138 становить 4 000 грн;
- ордер Серія ВН № 1515787 від 15.05.2025, відповідно до якого адвокат Павленко А. Л. надає правову допомогу ОСББ «ДВА ПЛАТАНИ» на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 22/04 від 25.04.2025.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17.
Разом з тим, враховуючи особливості предмета спору, а саме, що справа про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги належить до категорії справ незначної складності, а також ціну позову, його задоволення частково, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги на користь позивача в сумі 3 000,00 грн.
Суд ураховує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні вартості його послуг за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст. 2-13, 76-83, 141, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, 
ВИРІШИВ:
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВА ПЛАТАНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВА ПЛАТАНИ» заборгованість у загальному розмірі 28 987 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн 84 коп., що складається із: 23 667,17 грн - заборгованості за житлово-комунальні послуги, 995,97 грн – трьох відсотків річних та 4 324, 70 грн – інфляційних втрат. 
У решті позову – відмовити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВА ПЛАТАНИ» 2 838 (дві тисячі вісімсот тридцять вісім) грн 03 коп. судового збору та 3 000 (три тисячі) грну відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВА ПЛАТАНИ», код ЄДРПОУ: 3679637, адреса: м. Одеса, вул. Мечникова, 2/1. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА